Loading AI tools
будівля в Італії З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Це́рква Свя́того І́мені Ісу́са (італ. Chiesa del Sacro Nome di Gesù) — соборна церква Товариства Ісуса (ордена єзуїтів), в якій похований його засновник — св.Ігнатій Лойола. Розташована на невеликій однойменній площі в центрі Рима. Названа на честь святого імені Ісуса. У церкві перебувають мощі святого Андрія Боболі, які Папа Пій XI віднайшов в Інституті гігієни в Москві[3] та 18 травня 1924 року передав до храму[4].
Chiesa del Sacro Nome di Gesù | |
---|---|
![]() Церква Іль-Джезу | |
41°53′45″ пн. ш. 12°48′47″ сх. д. | |
Тип споруди | Єзуїтський костелd[1] костел і церква[2] |
Розташування | ![]() |
Архітектор | проєкт Мікеланджело Буонарротті, арх. Віньола та Джакомо делла Порта |
Засновник | орден єзуїтів |
Початок будівництва | 1568 |
Кінець будівництва | 1584 |
Стиль | пізнє відродження, бароко |
Належність | католицизм |
Єпархія | римська дієцезія |
Стан | національна спадщина Італіїd[2] |
Адреса | Рим, на п'яцца Іль Джезу |
Присвячення | Найсвятіше ім'я Ісуса |
Вебсайт | chiesadelgesu.org |
![]() | |
![]() |
Побудована в 1568–1584 роках у дусі маньєризму, близько естетики бароко (архітектори Джакомо да Віньола і Джакомо делла Порта, початковий проєкт підготував Мікеланджело).
Церква була прийнята за канон для єзуїтських храмів по всій Європі (особливо в Речі Посполитій, у нинішній Україні, в Литві та Білорусі), а також в Латинській Америці. Однією з основних художніх особливостей церкви є унікальна фреска на плафоні церкви. Написані особливим чином фігури створюють ілюзію, що вони літають під стелею і навіть відкидають на нього тінь, хоча насправді вони написані в одній площині.
Поховані, зокрема, кардинал Юрій Радзивілл[5].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.