Överstatlighet
From Wikipedia, the free encyclopedia
Överstatlighet är till skillnad från mellanstatlighet en annan form av beslutsfattande inom den internationella politiken. Överstatlighet innebär att ett antal stater frivilligt eller ofrivilligt väljer att delegera beslutskompetens till en internationell organisation som fattar beslut som är bindande för medlemsstaterna. Den internationella organisationen styrs vanligtvis av institutioner som utses av medlemsstaternas själva, så i det avseendet är det fortfarande medlemsstaterna som bestämmer.
Den här artikeln behöver källhänvisningar för att kunna verifieras. (2022-09) Åtgärda genom att lägga till pålitliga källor (gärna som fotnoter). Uppgifter utan källhänvisning kan ifrågasättas och tas bort utan att det behöver diskuteras på diskussionssidan. |
Den första överstatliga organisationen var Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG), som senare kompletterades med Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEG) och Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom). Sedan 1993 är Europeiska unionen (EU), som bland annat har ersatt EKSG och EEG, det främsta exemplet på en överstatlig organisation.
Även om det finns en rad andra organisationer som har bildats i efterhand med EU som förebild, finns det ingen internationell organisation som präglas av överstatlighet i samma skala som Euratom och EU. Vissa resolutioner från FN:s säkerhetsråd är tvingande för medlemsstaterna att följa och kan antas utan enhällighet. Detta kan ses som en form av överstatlighet.