Senufospråk
From Wikipedia, the free encyclopedia
Senufospråken är en språkgrupp bestående av cirka 15 språk som talas av senufofolket i norra Elfenbenskusten, södra Mali och sydvästra Burkina Faso. Ett språk, nafaanra, talas också i nordvästra Ghana. Senufospråken betraktas i allmänhet som en gren av gurspråken inom Niger-Kongospråken. Garber (1987) uppskattar antalet senufo till omkring 1,5 miljoner, medan Ethnologue, baserat på olika befolkningsuppskattningar, räknar med 2,7 miljoner. Senufospråken gränsar i väster till mandespråk, i söder till kwaspråk och i norr och öster till gurspråk.
Senufospråk liknar gurspråk i det att det har ett system med substantivklasser som uttrycks med suffix och att verb har aspektmarkering. De flesta gurspråk norr om senufospråken har ett tonsystem med två toner och nedtrappning, men tonsystemet i senufospråken analyseras mestadels som ett trenivåtonsystem (hög, mellan, låg).
Senufospråken har influerats av de angränsande mandespråken på många sätt. Många ord har lånats in från mandespråken bambara och jula. Carlson (1994:2) anmärker att "det är troligt att flera grammatiska konstruktioner är översättningslån av de motsvarande bambarakonstruktionerna" . Liksom mandespråk har senufospråk den grundläggande ordföljden subjekt–objekt–verb (SOV), istället för SVO som är vanligare i gurspråk och i Niger-Kongospråk som helhet.