Vargtimmen är en svensk dramaskräckfilm från 1968 i regi av Ingmar Bergman.
Den här artikeln behöver källhänvisningar för att kunna verifieras. (2018-05) Åtgärda genom att lägga till pålitliga källor (gärna som fotnoter). Uppgifter utan källhänvisning kan ifrågasättas och tas bort utan att det behöver diskuteras på diskussionssidan. |
Vargtimmen | |
Regissör | Ingmar Bergman |
---|---|
Manus | Ingmar Bergman |
Skådespelare | Max von Sydow, Liv Ullmann, Ingrid Thulin, Erland Josephson, Gertrud Fridh, Georg Rydeberg, Naima Wifstrand, Bertil Anderberg, Ulf Johanson, Gudrun Brost, Mikael Rundquist med flera |
Originalmusik | Lars Johan Werle |
Fotograf | Sven Nykvist |
Klippning | Ulla Ryghe |
Produktionsbolag | AB Svensk Filmindustri |
Distribution | Stiftelsen Svenska Filminstitutet |
Premiär | |
Speltid | 90 minuter |
Land | Sverige |
Språk | Svenska |
IMDb SFDb Elonet |
Man får följa den plågade målaren Johan Borg (Max von Sydow) och dennes hustru Alma (Liv Ullmann) vilka tampas med vad som verkar vara ett slags demoner (bland annat gestaltade av Erland Josephson, Georg Rydeberg och Naima Wifstrand). Som tittare är man emellertid aldrig helt säker över huruvida dessa demoner verkligen existerar eller om de bara är produkter av en sjuk människas fantasi. Ullmans roll i filmen var en bidragande faktor till att hon senare fick rollen som Kristina i Jan Troells Utvandrarna.[1]
Här skildras, liksom i andra Bergmanfilmer, åter konstnärens roll men denna gång på ett mycket mer intensivt och desperat vis.
Liksom Persona är filmen ofta självrefererande och man påminns om att det är film. Vid textsekvenserna i början hör man Bergman tala med medarbetare under inspelningen och sen ge order om tagning precis då handlingen rullar igång. Filmen är dessutom upplagd som en dokumentär där någon gjort en film om en känd konstnärs försvinnande, baserat på intervjuer med hustrun och på konstnärens egna dagböcker.
Som så ofta hos Bergman ges inga svar. Konstnären brottas med sina bokstavliga demoner i en rad suggestiva och groteska scener och deras roll kan till stor del vara symbolisk.
Filmen är ett av de två verk (det andra är Persona) som växte fram ur manuskriptet Människoätarna, vilket Ingmar Bergman arbetade med redan 1965.[2]
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.