Virtuellt privat nätverk
teknik som används för att skapa en säker förbindelse eller "tunnel" mellan två punkter i ett icke-säkert datanätverk (till exempel Internet) / From Wikipedia, the free encyclopedia
Virtuellt privat nätverk (VPN) (engelska: virtual private network) är en teknik som används för att skapa en säker förbindelse eller "tunnel" mellan två punkter i ett icke-säkert datanätverk (till exempel internet).
Den här artikeln behöver fler eller bättre källhänvisningar för att kunna verifieras. (2021-03) Åtgärda genom att lägga till pålitliga källor (gärna som fotnoter). Uppgifter utan källhänvisning kan ifrågasättas och tas bort utan att det behöver diskuteras på diskussionssidan. |
Länkarna mellan noderna i ett virtuellt privat nätverk skapas över logiska anslutningar eller virtuella kretsar mellan värdar i det underliggande nätverket. Länklagerprotokollen i det virtuella nätverket sägs "tunnlas" genom det underliggande transportnätverket. I en typisk VPN-tillämpning initierar klienten en virtuell punkt-till-punkt-anslutning till en fjärråtkomstserver via internet. Fjärråtkomstservern svarar på anropet, autentiserar anroparen och hanterar därefter överföringen av data mellan VPN-klienten och organisationens privata nätverk.
Data kapslas in i ett huvud för att emulera en punkt-till-punkt-länk. I huvudet finns routningsinformation som gör att data kan skickas över det delade eller det offentliga nätverket på väg mot slutmålet. Vid emulering av en privat länk krypteras de data som skickas av säkerhetsskäl. Paket som avlyssnas på det delade eller offentliga nätverket kan inte dekrypteras utan krypteringsnycklarna. Den länk som de privata data kapslas in i och krypteras kallas för en VPN-anslutning.
Med en VPN-anslutning kan en säker privat förbindelse skapas över ett publikt nätverk som internet. Många organisationer har internt uppbyggda virtuella privata nätverk, och olika organisationer kan även bygga upp ett gemensamt virtuellt nätverk mellan sig för ett specifikt ändamål. Exempel på användning av VPN-anslutningar är att någon på resande fot kopplar upp sig mot företagets server för att arbeta som om klienten var ansluten i det lokala nätverket. Ett annat exempel är att koppla ihop två fysiskt separata kontorsnätverk till ett större logiskt nätverk.
VPN kan också användas för att maskera IP-adressen på individuella datorer inom internet för att, till exempel, kunna surfa anonymt på webben, få tillgång till geoblockerade tjänster eller skydda sin information på publika nätverk[1]. Det är inte ovanligt att VPN används för att komma åt en geoblockerad strömningstjänst, det vill säga att få tjänsten att tro att användaren befinner sig någon annanstans än den faktiskt gör. När användaren startar VPN-appen på sin dator eller mobil tunnlas all trafik från den via VPN-tjänstens servrar. För strömningstjänsten ser det ut som att det är VPN-servrarna som vill strömma material, och strömningstjänsten kan inte se att strömmen sedan skickas vidare till användaren. I Sverige och resten av EU samt i de flesta andra länder är VPN-tekniken laglig då det är något som höjer integritet och stärker säkerhet.[2] Även om de flesta VPN-tjänsterna tillåter innehåll som är blockerat i ens eget land har de flesta streamingtjänsterna blivit bättre på att blocka en VPN.
Många företag driver egna VPN-servrar så att medarbetarna kan ansluta till företagsnätverket när de arbetar på distans. Användningen av VPN höjer då också säkerheten för medarbetarna om de ansluter från publika wifi-nät.[2]
Användare uppmanas att välja VPN-tjänst med omsorg då det även existerar oseriösa VPN-tjänster som exempelvis spionerar på sina användare.[3]