Loading AI tools
Från Wikipedia, den fria encyklopedin
Stålhandske är en adlig ätt, eller möjligen två befryndade adliga ätter, den ena från Västergötland vilken utdog i mitten av 1600-talet, och den andra från Finland, men båda behandlas idag som en ätt på Svenska Riddarhuset, där den tidigare ätten Stålhandske i Finland idag kallas bara Stålhandske, eftersom Stålhandske i Västergötland utslocknade under 1600-talet.
Stålhandske | |
![]() Vapen enligt Riddarhusets blasonering | |
![]() Stålhandske nr 98 vapen i Åbo Domkyrka | |
Ursprung | Finland |
---|---|
Stamfar | Hans Jonsson Stålhandske till Siölax |
![]() | |
Introducerad | 1625 |
Grad | ätt nr 98 |
Den finländska ätten adlades 16 augusti 1574 samt den 15 juni 1578 med de båda bröderna, kammarjunkaren och ståthållaren Joen Tyrilsson (död 1606) samt skeppshövitsmannen och ståthållaren Harald Tyrilsson (död 1602). Med en son till den förstnämnda, ståthållaren över Kexholms slott Hans Jonsson Stålhandske till Siölax introducerades den grenen 1625 på Riddarhuset genom lottning – med ovan nämnda ätt – under nr 98. Den senare adlade grenen härstammande från Harald Tyrilsson hade troligen utslocknat före Riddarhusets tillkomst 1625.
Originalsköldebrevet för den finska ätten Stålhandske som adlades 1574 har förkommit vid eldsvåda medan originalsköldebrevet för den 1578 adlade brodern endast är bevarat till en tredjedel och förvaras i Finländska Riksarkivet (Pergamentsbrevsamlingen).
Stålhandske nr 66 | |
![]() Vapen enligt Riddarhusets blasonering | |
Ursprung | Västergötland |
---|---|
Stamfar | Sven Andersson (1530-1586) |
Adlad | 1565 |
Framstående | generalen Torsten Stålhandske (1593-1644) |
![]() | |
Introducerad | 1625 |
Grad | Adlig ätt nr 66 |
† Utslocknad i Sverige | |
Utslocknad | Utdöd |
Den svenska under 1600-talet utslocknade ätten, som härstammade från en kronobonde Anders till Söderbo kronohemman, adlades 1565 med hans son slottsloven på Gullberg Sven Andersson (1530–1586). Den sistnämndes sonson och ättens mest välbekanta medlem var en av trettioåriga krigets mest berömda härförare, generalen Torsten Stålhandske Hummelsund och Västerby eller Nygård i Borgå socken (1593–1644) som å sin ätts vägnar introducerades på Riddarhuset 1625 genom lottning – med nedan nämnda ätt – under nr 66.
En tvist om vilken av ätterna Stålhandske, nr 66 eller nr 98, som blivit utsedd vid lottningen om sätena på Riddarhuset 1625 uppstod 1643 mellan nedan nämnda general Torsten Stålhandske (i Västergötland) och Johan Hansson Stålhandske (i Finland), en son till nedan nämnda Hans Jonsson Stålhandske.
Gustaf Elgenstierna skriver i Den introducerade svenska adelns ättartavlor 1925-36:
” | Visserligen upptages numret 66 i tredje klassen enligt förteckningen över »Sääten eller ordningen på riddarhuset» 1632 av »Stålhanscher», men om därmed menas de finska eller svenska, säges icke, och under hela tiden 1625–1643 synes, av protokollen att döma, detta nummer icke varit representerat vid någon av riksdagarna. Den ende levande manliga medlemmen av den finska ätten var 1625 endast fem år gammal (Johan Hansson Stålhandske, född 1620), medan den svenska ättens huvudman generalen Torsten Stålhandske, vilken under oriktiga förutsättningar blivit uppförd på riddarhusgenealogien för den finska ätten, genom de ständiga krigen var förhindrad att infinna sig till riksdagarna. Emellertid hade han låtit uppsätta sin vapensköld på riddarhuset. Härom förmäler ridderskapets och adelns protokoll för den 10 oktober 1643, att lantmarskalken denna dag uppträdde och berättade, att han hade communicerat Hans Exel. Rikz-Cantzleren om Stålhandske sätet och ställe, som är N:o 66, som generalmajoren Torsten Stålhandske hafver sig tillärnat och sitt vapn här på Riddarhuset uphengdt, hvilket honom uti den törsta lottkastningen icke är tillfallen, uthan Hans Jonsson Stålhansche till Siölax, fordom ståthållare på Kexholm, i lottagandet bekommit och icke generalmajoren Stålhanschen, som då var ung och i krigstienster, och då icke så vida namnkunnig» samt anhöll på Hans Jonssons sons Johan Stålhandskes till Sjölaks vägnar, att denne skulle få åtnjuta sin faders ställe till dess generalen, som då var ute i kriget, hemkomme, »och de då derom disputera kunne», vilket bifölls. Då emellertid ståthållaren Hans Jonsson (Stålhandske) vid lottkastningen 1625 redan var död (han begrovs i mars 1624), avser lottkastningen tydligen ätten. Generalen Torsten Stålhandske blev aldrig i tillfälle att försvara sin eventuella rättighet till numret, ty han avled redan följande år i Tyskland, och samma år (1644) lät Johan Stålhandske till Sjölaks nedtaga hans vapen på riddarhuset och i stället uppsätta sitt eget. Rätten till numret bestreds honom dock av generalens kusin Torsten Jespersson Stålhandske vid riksdagarna 1647 och 1655 utan att frågan avgjordes. Sannolikt avled den sistnämnde kort därefter och, ehuru ännu en gång vid matrikelns uppläsande under riksdagen 1668 den 17 juni Johan Stålhandskes rättighet till sätet före de svenska Stålhandskarne ifrågasattes, fick den finska ätten därefter obestritt behålla numret, som sedermera ändrats till 98. Sannolikt hade den svenska ätten Stålhandske vid denna tid utdött. | „ |
– Gustaf Elgenstierna |
Denna strid tordes ej ha lösts förrän mer än ett sekel efter introduktionen, när Riddarhusdirektionen beslöt den 23 februari 1769 att en avkomling i femte led till Joen Tyrsilsson skulle bibehållas vid huvudmannarättigheterna. Sannolikt har lottningen 1625 ej avsett viss ättemedlem utan ätten såsom helhet. Ätten uppflyttades den 3 november 1778 i dåvarande riddarklassen.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.