![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b6/Nicol%25C3%25A1s_Maduro_in_2023.jpg/640px-Nicol%25C3%25A1s_Maduro_in_2023.jpg&w=640&q=50)
Nicolás Maduro
Venezuelas president 2013– / From Wikipedia, the free encyclopedia
Nicolás Maduro Moros, född 23 november 1962 i Caracas, är Venezuelas president sedan den 5 mars 2013, då han efterträdde Hugo Chávez efter dennes död. Maduro segrade sedan i det efterföljande presidentvalet samma år. Maduro var landets vicepresident från oktober 2012 fram till mars 2013.
Nicolás Maduro | |
![]() Nicolás Maduro, maj 2023. | |
Innehar befattningen | |
Tillträdde befattningen 5 mars 2013 | |
Företrädare | Hugo Chavez |
---|---|
Född | 23 november 1962 (61 år) Caracas, Venezuela |
Politiskt parti | Venezuelas förenade socialistiska parti (sedan 2007) Movimiento Quinta República (före 2007) |
Religion | Katolik |
Maka | Cilia Flores |
Maduro var tidigare Venezuelas utrikesminister från augusti 2006 till januari 2013. Han beskrivs som busschauffören som blev fackföreningsman, parlamentsledamot, utrikesminister och slutligen ”den mest kapable administratören och politikern i Hugo Chávez innersta krets”.[1]
Maduro har styrt Venezuela genom dekret under större delen av perioden 2013[2] till 2016.[3][4][5] Misslyckad ekonomisk politik och fallande oljepriser ledde till sjunkande levnadsstandard, vilket ledde till protester och demonstrationer som under 2016 eskalerade till dagliga upplopp.[6][7] Oppositionen fick 2015 majoritet i nationalförsamlingen och inledde 2016 en revokationsprocess för att avsätta honom. Högsta domstolen, valmyndigheten och militären är dock fortfarande Maduro trogen.[6][7][8]
Sedan oppositionen vunnit valet till nationalförsamlingen 2015 utnämnde den avgående nationalförsamlingen 13 nya maduristiska ledamöter av Venezuelas högsta domstol.[9] Till skillnad från sin föregångare har Maduros verkliga maktbas varit militären.[10] Under sin presidenttid har hans beroende av krigsmakten ökat allteftersom oppositionen vunnit framgångar bland folkmassorna.[11] Venezuela har anskaffat hundratals lätta pansarskyttefordon från kinesiska Norinco att användas vid politiska demonstrationer.[12][13]
Under Nicolás Maduro-regimen blev El Helicoide i Caracas ett ökänt fängelse för politiska fångar där tortyr och kränkningar av mänskliga rättigheter systematiskt ägt rum.[14]