Loading AI tools
Från Wikipedia, den fria encyklopedin
Sea Dart är ett luftvärnsrobotsystem utvecklat av Hawker Siddeley för att ersätta Sea Slug. Det användes ombord på hangarfartyg av Invincible-klass och jagare av Bristol- och Sheffield-klass.
Sea Dart | |
![]() Två Sea Dart-robotar ombord på HMS Invincible under övningen DRAGON HAMMER 90 | |
Typ | Luftvärnsrobot |
---|---|
Ursprungsland | ![]() |
Servicehistoria | |
Brukstid | 1973 – |
Används av | Royal Navy, Argentina |
Medverkan i krig | Falklandskriget, Kuwaitkriget |
Produktionshistoria | |
Tillverkare | Hawker Siddeley (sedermera British Aerospace) |
Varianter | Mod 0, Mod 1, Mod 2, Mod 3 |
Specifikationer | |
Längd | 4,37 meter (inklusive startmotor) |
Vikt | 545 kg |
Spännvidd | 900 mm |
Diameter | 420 mm |
Stridsspets | Splitterladdning |
Stridsspetsvikt | 22,5 kg |
Tändrör | Zonrör |
Motor | Bristol Odin ramjet |
Bränsle | 46 liter flygfotogen |
Målsökare | Semiaktiv radarmålsökare |
Vapenbärare | Invincible-, Bristol- och Sheffield-klass |
Prestanda | |
Räckvidd | 70 km (Mod 0) 145 km (Mod 2) |
Maxhöjd | > 10 000 meter |
Maxhastighet | Mach 2,5 |
Sea Dart har även en sekundär roll som sjölmålsrobot. Dess effekt mot sjömål begränsas av att roboten saknar anslagsrör och att zonröret inte aktiveras när den avfyras mot ytmål.
Sea Dart började utvecklas under 1960-talet som huvudbeväpning för jagarna av Bristol-klass vars huvuduppgift var att skydda de nya hangarfartygen av typen CVA-01. CVA-01 lades dock ner som en följd av 1966 års försvarsutvärdering. Därmed lades även Bristol-klassen ner efter att det första fartyget HMS Bristol färdigställts.
I stället utvecklades Invincible-klassen och Sheffield-klassen som mindre och billigare alternativ till CVA-01 och Bristol-klassen. Båda dessa fartygsklasser beväpnades med Sea Dart-robotar.
Under Falklandskriget sköts totalt sju argentinska flygplan ner av Sea Dart-robotar, varav två (en Learjet och en Canberra) bortom robotsystemets specificerade maximala räckvidd/maxhöjd. Dessvärre visade sig robotarna vara otillförlitliga mot mål på mycket låg höjd, vilket ledde till förlusten av jagarna HMS Coventry och HMS Sheffield.
Argentina hade under 1970-talet köpt två stycken Sheffield-klass jagare (Hércules och Santísima Trinidad) från Storbritannien och var mycket väl medvetna om Sea Dart-systemets prestanda. Detta ledde till taktiken att anfalla brittiska fartyg på mycket låg höjd (bara 10–15 meter över havsytan). Det hade dock nackdelen att sprängbomberna inte hann osäkras innan de träffade och skadorna blev därför begränsade.
I februari 1991 eskorterade HMS Gloucester det amerikanska slagskeppet USS Missouri i Persiska viken när de anfölls av en SY-1 Silkworm kustförsvarsrobot. Roboten sköts ner av en Sea Dart från Gloucester vilket var första gången som en sjömålsrobot förstörts av en luftvärnsrobot i strid.
Under 2000-talet har Sea Dart-systemet börjat uppnå sin beräknade livslängd. Robotsystemet togs bort från alla fartyg i Invincible-klassen i samband med att de försågs med större flygdäck och mer kringutrustning för Harrier GR.9 och Merlin-helikoptrar.
Av Sheffield-klassen är bara tre (Liverpool, York och Edinburgh) fortfarande i aktiv tjänst i Royal Navy och en (Hércules) i argentinska flottan. Övriga är antingen skrotade eller placerade i malpåse. HMS Britsol är sedan 1991 ett utbildningsfartyg och ligger permanent förankrad i Portsmouth.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.