![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/Deutsche_Zentrumspartei_Logo_06.2022.svg/langsv-640px-Deutsche_Zentrumspartei_Logo_06.2022.svg.png&w=640&q=50)
Centrumpartiet
tyskt politiskt parti / From Wikipedia, the free encyclopedia
Centrumpartiet, (Deutsche Zentrumspartei eller bara Zentrum, även kallat katolska Centerpartiet), var ett tyskt politiskt parti som hade en stor betydelse under kejsardömets och Weimarrepublikens tid. Partiet hade sitt ursprung i den katolska fraktion som fanns i kungariket Preussens parlament under mitten av 1800-talet och som förespråkade en form av kristen socialliberalism eller socialkonservatism. De kallades för "centern" därför att de i det preussiska parlamentet av hävd var placerade mellan de liberala (vänstern) och de konservativa (högern). Partiet hade under hela sin existerns nära band till påven och Vatikanen.
Den här artikeln behöver källhänvisningar för att kunna verifieras. (2024-01) Åtgärda genom att lägga till pålitliga källor (gärna som fotnoter). Uppgifter utan källhänvisning kan ifrågasättas och tas bort utan att det behöver diskuteras på diskussionssidan. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/Deutsche_Zentrumspartei_Logo_06.2022.svg/320px-Deutsche_Zentrumspartei_Logo_06.2022.svg.png)
Partiet grundades i form av ett organiserat politisk parti i början av 1871. Partiet var i opposition till Bismarck under hans tid som rikskansler och stödde den tyska regeringens beslut att gå i krig 1914. Centrumpartiet var dock i mångt och mycket ett delat parti, vänsterflygeln tenderade att stöda socialdemokraterna eller liberalerna medan högerflygeln var genuint högerkonservativ.
Partiet var relativt starkt under Weimarrepubliken och var ofta i regeringsställning, omväxlande med stöd från de konservativa och socialdemokraterna. Rikskanslärer som hade partitillhörighet inom Centrumpartei under denna tid var till exempel Konstantin Fehrenbach, Wilhelm Marx, Heinrich Brüning och Franz von Papen.
Partiet tillhörde Hitlers och nazisternas hårdaste motståndare när NSDAP fick mandat i riksdagen, och den hårda linjen gentemot Hitler företräddes främst av Heinrich von Brüning (rikskansler 1930-1932). Denna linje bröts dock av hans efterträdare som rikskansler, Franz von Papen, som även han tillhörde centern. von Papen försökte istället moderera Hitler genom att släppa in honom i regeringen, något som i längden ledde till det nazistiska maktövertagandet.
Centrumpartiet upplöstes i juli 1933 efter hårt tryck från den nazistiska diktaturen, men partiet överlevde i mångt och mycket för att återbildas efter Nazitysklands fall 1945. Många av dess tidigare ledande företrädare var dock med om att bilda CDU vid samma tid, ett parti som inte var direkt knutet till katolicismen utan var konfessionslöst. CDU är i stort sett Centrumpartiets direkta efterföljare, och majoriteten av CDU:s grundare var tidigare medlemmar av Centrumpartiet, bland dem förbundskanslern Konrad Adenauer och förbundspresidenten Heinrich Lübke. Även Zentrum fanns till en början representerat i den västtyska förbundsdagen, men förlorade sina platser under 1950-talet.