Пресупозиција
From Wikipedia, the free encyclopedia
Пресупозиција је термин из прагматике, дела лингвистике који проучава како људи производе и разумеју значење у комуникацији. У реченици, осим информација које говорник има намеру да пренесе, постоје и оне за које се претпоставља да су већ познате слушаоцу. Када изговара исказ „Јеленина сестра је лепа“, говорник има намеру да саговорника обавести о лепоти Јеленине сестре. Међутим, у реченици се открива и додатно значење, наиме, да Јелена има сестру. Ово значење говорник не жели да истиче, него га узима као већ познато.
Пресупозиција је, дакле, информација која се у исказу не изговара експлицитно као посебна тврдња, већ се подразумева. Због тога је пресупозиција значајна у свакодневном разумевању изговореног и правилном тумачењу поруке и говорникових намера. Прагматичке појаве које су сродне пресупозицији су импликатура и семантичка импликација.