Амерички филмски редитељ, писац, глумац и комичар From Wikipedia, the free encyclopedia
Хејвуд „Вуди” Ален (енгл. ), рођен као Алан Стјуарт Конигсберг (енгл. ; Њујорк, 1. децембар 1935),[1] амерички је режисер, писац и глумац.[2] Један је од утицајнијих и цењенијих људи у свету филма.[3] Такође је почео да пише материјал за телевизију, објавио је неколико књига са кратким причама и писао хумористичне комаде за .
Вуди Ален | |
---|---|
![]() Вуди Ален 2016. године | |
Пуно име | Алан Стјуарт Конигсберг |
Датум рођења | 1. децембар 1935. |
Место рођења | Њујорк, САД |
Супружник | Харлин Сузан Роузен (1956-1962) Луиза Ласер (1966-1970) Сун-И Превин (1997-данас) Дајана Китон (партнерка, 1970–1971) Мија Фароу (партнерка, 1980–1992) |
Активни период | 1956–сада |
Битна улога | Ени Хол - Алви Сингер Хана и њене сестре - Мики |
Званични веб-сајт | |
http://www.WoodyAllen.com/ | |
Веза до -а |
Рођен је у јеврејској породици.[4]
Почетком шездесетих наступао је као стенд-ап комичар у Гринвич Вилиџу заједно са Ленијем Брусом, Елејн Меј, Мајк Николсом и Џоун Риверс. Тамо је развио монолошки стил (уместо традиционалних шала), и личност несигурног, интелектуалног, узнемиреног колебљивца, за коју он тврди да се прилично разликује од његове стварне личности.[5] Он је објавио три комедиографска албума током средине и касних 1960-их, чак је и номинован за награду Греми за свој комични албум из 1964. под називом Вуди Ален.[6] Године 2004, Комеди сентрал је рангирао Алена на четврто место листе 100 највећих стенд-ап комичара,[7][8] док је једна анкета спроведена у Великој Британији Алена рангирала на треће место међу највећим комичарима.[9]
Средином 1960-их, Ален је писао и режирао филмове, прво се специјализујући за слапстик комедије као што су Немој да пијеш воду (1966)[2], Узми паре и бежи (1969), Банане (1971)[2], Спавач (1973)[2], и Живот и смрт (1975), пре него што је прешао на драмски материјал под утицајем европске уметничке кинематографије током касних 1970-их са Унутрашњост (1978), Менхетн (1979) и Меморије звезданог праха (1980), и наизменично се бави комедија и драмом до данас. Ален се често идентификује као део новог холивудског таласа филмских стваралаца од средине 1960-их до касних 1970-их, као што су Питер Богданович, Мартин Скорсезе, Роберт Алтман и Сидни Лумет.[10] Он често глуми у својим филмовима, обично личности које је развио као станд-уп. Његов филм Ени Хол (1977)[2], романтична комедија у којој су учествовали Ален и његова честа сарадница Дајана Китон, освојио је четири награде Оскар, укључујући најбољи филм, најбољу режију, најбољи оригинални сценарио и најбољу глумицу за Китон. Критичари су његово дело из 1980-их назвали његовим најразвијенијим периодом. Његови филмови укључују Зелинг (1983), Бродвеј Дани Роуз (1984), Љубичаста ружа Каира (1985), Хана и њене сестре (1986),[2] Радио дани (1987), Друга жена (1988), и Злочини и прекршаји (1989).[2] Многи од његових филмова 21. века, укључујући Меч поен (2005), Љубав у Барселони (2008) и Поноћ у Паризу (2011), смештени су у Европу. Несрећна Џасмин (2013) и Кафе друштво (2016) смештени су у Њујорку и Сан Франциску.
Критичар Роџер Иберт описао је Алена као „богатство кинематографије“.[11] Ален је добио многа признања и почасти. Он је добио највише номинација за Оскара за најбољи оригинални сценарио, са 16. Добитник је четири награде Оскар, једне за најбољу режију и три за најбољи оригинални сценарио. Такође је добио девет филмских награда Британске академије. Британска академија за филмску и телевизијску уметност је Ален доделио БАФТА награду 1997. године. У 2014. години добио је награду Награду Сесил Б. Демил за животно дело и номинацију за Тони награду за најбољу књигу мјузикла за Меци над Бродвејом.[12] Амерички цех писаца именовао је његов сценарио за Ени Хол првим на листи „101 најсмешнијих сценарија“.[13] У 2011. години PBS је приказивао филмску биографију Вуди Ален: Документарни филм о својој серији Амерички мајстори.[14]
Оптуживан је за сексуално злостављање и обљубу тада седмогодишње Дилан Фароу, усвојене ћерке његове партнерке Мије Фароу. Оптужбе нису доказане пред судом.[15]
У браку је са тридесет и пет година млађом Сун-И Превин, усвојеном ћерком Мије Фароу.[16]
Улоге Вудија Алена | ||||
Година | Српски назив | Изворни назив | Улога | Напомена |
---|---|---|---|---|
2019. | Кишни дан у Њујорку | A Rainy Day in New York | редитељ, сценариста | |
2015. | редитељ, сценариста | |||
2014. | Магија на месечини | Magic in the Moonlight | редитељ, сценариста | |
2014. | Матори жиголо | Fading Gigolo | Murray | глумац |
2013. | Тужна Џасмин | Blue Jasmine | редитељ, сценариста | |
2012. | Риму, с љубављу | To Rome with Love | Jerry | редитељ, сценариста, глумац |
2012. | Paris Manhattan | Woody Allen | глумац | |
2011. | Поноћ у Паризу | Midnight in Paris | редитељ, сценариста | |
2010. | Упознаћеш високог, црног мушкарца | You Will Meet a Tall Dark Stranger | редитељ, сценариста | |
2009. | Шта год успева | Whatever Works | редитељ, сценариста | |
2008. | Љубав у Барселони | Vicky Cristina Barcelona | редитељ, сценариста | |
2007. | Касандрин сан | редитељ, сценариста | ||
2006. | Ударна вест | Sid Waterman | редитељ, сценариста, глумац | |
2006. | Home | Woody Allen | документарни филм (актер) | |
2005. | Завршни ударац | редитељ, сценариста | ||
2005. | Woody Allen | документарни филм (актер) | ||
2005. | Woody Allen | документарни филм (актер) | ||
2004. | редитељ, сценариста | |||
2003. | David Dobel | редитељ, сценариста, глумац | ||
2002. | Val Waxman | редитељ, сценариста, глумац | ||
2001. | Проклетство шкорпиона од жада | C.W. Briggs | редитељ, сценариста, глумац | |
2000. | Ситни преваранти | Ray | редитељ, сценариста, глумац | |
2000. | амерички амбасадор | глумац | ||
1999. | наратор | редитељ, сценариста, глумац | ||
1998. | ||||
1997. | Хари ван себе | |||
1996. | Свако каже волим те | Everyone Says I Love You | Joe Berlin | редитељ, сценариста, глумац |
1995. | Моћна Афродита | |||
1994. | ||||
1993. | Мистериозно убиство на Менхетну | |||
1992. | ||||
1992. | ||||
1990. | Елис | |||
1989. | Злочини и преступи | |||
1989. | Њујоршке приче | Шелдон Милс | сегмент "Едип разбија" | |
1988. | Друга жена | |||
1987. | Септембар | |||
1987. | Дани радија | |||
1986. | Хана и њене сестре | |||
1985. | Пурпурна ружа Каира | |||
1984. | ||||
1983. | Зелиг | |||
1982. | Еротска комедија летње ноћи | |||
1980. | ||||
1979. | Менхетн | |||
1978. | ||||
1977. | Ени Хол | |||
1975. | Љубав и смрт | Борис Грушченко | ||
1973. | Повампирени Мајлс | |||
1972. | Све што сте одувек хтели да знате о сексу | |||
1971. | Bananas | |||
1969. | Узми паре и бежи | |||
1966. |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.