телевизијска водитељка From Wikipedia, the free encyclopedia
Оља Бећковић (Београд, 1. мај 1964) српска је глумица, новинарка и телевизијска водитељка. Води емисију Утисак недеље на телевизији Нова С од 2019. године.
Оља Бећковић | |
---|---|
![]() | |
Пуно име | Оља Бећковић |
Датум рођења | 1. мај 1964. |
Место рођења | Београд, СФР Југославија |
Образовање | Факултет драмских уметности |
Универзитет | Универзитет уметности у Београду |
Занимање |
|
Супружници | Ненад Илић[1] Владимир Вишњић[2] |
Деца | 1 |
Родитељи | Матија Бећковић Вера Павладољска |
Породица | Људмила (сестра близнакиња)[3], деда: Вук Бећковић |
Активни период | 1984—данас |
Веза до -а |
Завршила је Факултет драмских уметности у Београду 1985. године. Новинарску каријеру је започела 1991. године на ТВ Студио Б као аутор емисије Утисак недеље. Студио Б је напустила 1996. године, када је прешла у продукцијску групу „Мрежа“.[4] Од 2002. године до 2014. године емисију Утисак недеље водила је на ТВ Б92, која се од 2019. године приказује на телевизији Нова.
Оља је 2001. године добила награду Освајање слободе који додељује Фонд Маја Тасић Маршићевић, а 2007. године награду Душан Дуда Тимотијевић од часописа ТВ Новости.[5] Одликована је орденом Легије части у рангу витеза.[6]
Ћерка је писца Матије Бећковића и Вере Павладољске.
Год. | Назив | Улога | |
---|---|---|---|
1980-те | |||
1984. | Игра о памћењу и умирању | ||
1984. | Мај нејм из Митар | Милина | |
1984. | Камионџије опет возе | Библиотекарка | |
1986. | Развод на одређено време | ||
1986. | Секула и његове жене | ||
1986. | Грифон у Београду | Девојка | |
1987. | Телефономанија | ||
1987. | Већ виђено | Старија девојка | |
1987. | Соба 405 | Сестра Вики | |
1987. | Догодило се на данашњи дан | Алка | |
1988. | Посебан осврт на срећу | Теодора Пантић | |
1988. | Ванбрачна путовања | Сенка | |
1990-те | |||
1990. | Хајде да се волимо 3 | Лажна Лепа Брена (глас) | |
1991. | Ноћ у кући моје мајке | Сека | |
1991. | Видео јела, зелен бор | Трудна девојка | |
1992. | Тито и ја | Ђурина мајка | |
1993. | Боље од бекства | Инспицијент | |
1993. | Броз и ја (серија) | ||
1995. | Отворена врата | Љубица | |
1998. | Повратак лопова |
Представа | Улога | Текст | Драматургија /адаптација/ | Режија | Позориште | Премијера |
---|---|---|---|---|---|---|
Косанчићев венац 7 | Милена Дрекалов | Слободан Селенић | Зоран Ратковић | Атеље 212 | 2. март 1982.[7] | |
Пропаст царства српскога | Никола Алтомановић | Миладин Шеварлић | Миленко Маричић | 11. мај 1983.[8] | ||
Мај нејм из Митар | Милка | Вида Огњеновић | 3. април 1984.[9] | |||
Срећна нова сестра | Девојчица | Божо Шибалић | Зоран Ратковић | Позориште Бошко Буха | 21. децембар 1986.[10] | |
Три сестре - Сто година после | Ирина | Антон Павлович Чехов | Александар Лукач | Звездара театар | 1. фебруар 1989.[11] | |
Балкански шпијун | Глумица у филму | Душан Ковачевић | Татјана Мандић Ригонат | Народно позориште у Београду | 1. октобар 2018.[12] |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.