From Wikipedia, the free encyclopedia
Легати у култури Београда су поклони и заоставштине у облику историјско уметничких предмета новца или друге имовине коју су тестаментом остављала одређена лица бројним установама у Београду на чување или употребу. Од настанка српске државе крајем 12. века до данас непрекидно је постојао веома различит облик и намена матерљалних и културних задужбина - легата. Њихов развоја схватамо не само као акт доброчинства према сопственом народу већ у исто време - и сведочанства о друштвеном и политичком присуству дародаваца, као очигледан показатељ њиховог личног афинитета и уметничког схватања. Полазећи од ових начела, легати у Београду настали су као саставни део задужбинарске традиције српске народа, нарочито током 19. века, када су легати били незаобилазан чинилац утемељења и развоја српске културе у тек новооснованој држави након вишевековног ропства под Османлијама. У 20. веку овај вид културног доброчинство не само да се наставио, већ се све више ширио тако да су нпр. 1983. године у Београду основане посебне збирке на основу око 150 легата.
Нажалост установа легата у Београду већ неколико деценија, након распада СФР Југославије, суочавају са истоветним проблемима, који су због великих материјални трошкова њиховог чувања и одржавања без правог и очекиваног ефекта, у српској култури, на коју као и на одрживост легата утиче економсо стање у Србији. Тако данас велики број легата чији су предмети смештени у депое, у којима остају непознати или недоступни широј културној јавности.
У 19. веку како у Србији, тако и у областима у којима живе избегли Срби, настао је нов полет друштвеног и културног развоја. Саставни део просветне историје и новог грађанског друштва чине и нове врсте донаторства и доброчинства, према домовини. Готове све просветне и образовне установе током овог века биле су осниване од добровољних прилога појединаца који су их потом непрекидно помагали и оснивали нове.
Тако су се развијали и легати у Београду, који су имали двоструку културну функцију. С једне стране они су били израз индивидуалне културне свести, којом је легаторство употпуњавало оно што се подразумева под културним бићем једног народа. С друге стране, легаторство је на особен начина потврђивало љубав и бригу појединаца за културна и уметничка остварења заједнице која су на неки начин изостала у надлежним установама.
Зачет с краја 19 века, у 20 веку овај вид културног доброчинства у Београду ширио се, тако да је 1983. године Београду било око 150 легата. Захваљујући легатима Београд и Србија обогатиле су своје музејске колекције, библиотеке и архивске фондове који су тиме постали значајни чинилац за културну историју али и за проучавање индивидуалног стваралаштва.
Према правној дефиницији легат и поклон нису истозначни појмови;
„ | Легат — Legut (лат. )) је заоставштина новца или друге имовине која се тестаментом оставља одређеном лицу или установи на чување или употребу. Под легатом се најчешће подразумева даривање историјско-уметничких предмета одговарајућој установи културе (у Београду је нпр. после 1945. било уобичајене да се легати предају и Скупштина града Београда).[1] | ” |
Легатом се успоставља уговорни однос између легатора и примаоца, при чему може да се користи и тестамент као документ за заснивање уговора. Правна основа за оснивање легата је Закон о наслеђивању.
„ | Поклон је даривање културног добра по основу облигационог права. Дародавац уступа установи културе или Граду предмете од културне или уметниека вредности, без неке надокнаде или услова. | ” |
Дародавци су биле личности најразличитијег друштвеног статуса: поред министара и академика, то су и књижари, лекари и апотекари, дипломате, трговци и индустријалци, судије и адвокати, чиновници - чак и сељаци.
Легати су били намењени у најразличитијеи сврхе: од оних ко је су се имале употребити за научне и културно-уметничке сврхе до фонда за издржавање ђака и студената, или награђивање племенитости, за помоћ и негу болесника или удомљавање девојака. Тако је нпр. пред Други светски рат, у Српском краљевској академији постојало је 17 фондова и 65 задужбина.[2]
Легати у култури Београда су различити по концепцији, али су по садржају важни као културолошко, социолошко, психолошко, економско и финансијско сведочанство периода у којима су настајали.
Према врсти, односно садржају легати који су даривани Београду су по својој суштини културна добра, која у зависности од физичких, уметничких, културних и историјских својстава могу бити покретна и непокретна:
Под покретним легатима подразумевају се уметничко-историјска дела, архивска грађа, филмска града и стара и ретка књига, или појединачни предмети, група предмета и / или збирка која поседује уметницку, научну, културну, историјску и неку другу вредност на локалном, националном или универзалном нивоу.
„ | Уметничко дело и историјски предмет, тј. уметничко-историјско дело је предмет или група предмета која имају посебан значај за упознавање историјског, културног, научног и техничког развоја, без обзира на то када и где су настали и да ли се налазе у установама заштите или изван њих, као и документациони материјал уз те предмете. Архивску грађу чине изворни и репродуковани писани, цртани, компјутеризовани, штампани, фотографисани, филмовани или на други начин забележени документарни материјали од посебног значаја за науку или културу, без обзира на то кад и где је настао и да ли се налази у установама заштите или ван њих. | ” |
Под непокретним легатима подразумевају се споменици културе, просторно културно-историјске целине, археолошка налазишта и знаменита места која су од посебног уметничког, културног, научног или историјског значаја на локалном, националном или унивезални нивоу.
Као оснивачи легата у Београду јављају се грађани и породице.
По месту чувања, легати у Београдумогу се могу разграничити на:
Легати | Установа | Кућа | Стан | Број предмета |
---|---|---|---|---|
Паје Јвановића | 1 | 657 | ||
Петра Поповића | 1 | 120 | ||
Петра Коњовића | 1 | 741 | ||
Томе Росадића | 1 | 631 | ||
Бете Вукановић | 1 | 246 | ||
Раденка Перића | 1 | 464 | ||
Југоекспорта | 1 | 75 | ||
Недељка Гвозденовића | 1 | 570 | ||
Ристе Стијовића | 1 | 140 | ||
Паве и Милана Секулића | 1 | 259 | ||
Јелисавете Ч. Петровић | 1 | 34 | ||
Бранимира Ћосића | 1 | 2.284 | ||
Бранислава Нушића | 1 | 480 | ||
Вељка Петровићем | 1 | 2.945 | ||
Јована Цвијића | 1 | 1.463 | ||
Иве Андрића | 1 | 6.091 | ||
Ивана Божића | 1 | 109 | ||
Роберта Цихлера Гаспаровића | 1 | 1.646 | ||
Даринке Смодлака | 1 | 80 | ||
Владимира Мариновића | 1 | 168 | ||
Јована Суботића | 1 | 155 | ||
Ђорђа Новаковића | 1 | 7.436 | ||
Светозара Душаиића | 1 | 2.129 |
Напомена: Музеј града Београда у свом саставу има 23 легата са 27.923 предмета
Легати | Установа | Кућа | Стан | Број предмета |
---|---|---|---|---|
Војислава Ђурића | 1 | 41 | ||
Петра Поповића | 1 | 90 | ||
Михајла Пупина | 1 | 10 | ||
Легати | Установа | Кућа | Стан | Број предмета |
---|---|---|---|---|
Петра Добровића | 1 | 124 | ||
Милице Зорић и Родољуба Чолаковића | 1 | |||
Ивана Табаковића | 1 | 413 | ||
Српска академија наука и уметности води бриго о 27 поклона и легата:
У овој установи налази се четири легата која су у поступку оснивања:
У саставу оовог музеја су четири легата са укупно 953 предмета:
У овом музеју смештена су седам легата
У фондовима Универзитске библиотеке „Светозар Марковић” у Београду, налази се 24 легата са 52.581 сигнатура
Легати | Број предмета |
---|---|
Петра Будманиа (1835-1914) | 128 |
др Светозара Марковића (1860- 1916) | 165 |
Мирослава Премура (1 87 1 -1944) | 1348 |
др Ота Кормина (1882-1920) | 1019; |
др Хајнрика Христенсена (1849-1912) | 146 |
др Гедеона Дунђерског (1875-1939) | 4.852 |
Луке Ћеловића (1 854-1929) | 571 |
Божидара Карађорђевића (1861-1908) | 128 |
Димитрија Руварца (1 842-1931) | 233 |
Јоце Вујића (1 865-1934) | 4914 |
Слободана Јовановића (1891- 1932) | 2360 |
Бранимира Ћосића (1903-1934) | 790 |
Јована Алексијевића (1855-1936) | 179 |
Живојина Симића (1848-1926) | 2.778 |
Стојана Новаковића (1842-1915) | 2849 |
Александра Стојановића | 161 |
Манојла Николића (1876-1938) | 1.416 |
др Рудолфа Сарделице (1876- 1954) | 1.771 |
Димитрија Митриновића (1887-1953) | 2.201 |
Исидоре Секулић (1877-1958) | 2.272 |
др Александра Белида (1876-1960) | преко 12.000 |
Војислава Јовановића-Марамбоа | 5.000 |
Момчила Милошевића | 300; |
Михајла Пупина | око 5.000. |
Музеј поседује шест збирки-поклона:
Музеј поседује 1.000 предмета из западне Африке (фигуре, маске, таписерије, фигурална пластика)
Ову збиру ччине уметниека предмети и модеран намештај из 18 и 19 века. Збирка је делом у својини Леле Флегл, а делом (123 предмета) у својини скупшитине града.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.