![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/%25D0%2595%25D0%25B2%25D0%25B0%25D0%25BD%25D0%25B3%25D0%25B5%25D0%25BB%25D0%25B8%25D0%25B5_%25D0%25B8%25D0%25B0%25D0%25BA%25D0%25BE%25D0%25B2%25D0%25B0.png/640px-%25D0%2595%25D0%25B2%25D0%25B0%25D0%25BD%25D0%25B3%25D0%25B5%25D0%25BB%25D0%25B8%25D0%25B5_%25D0%25B8%25D0%25B0%25D0%25BA%25D0%25BE%25D0%25B2%25D0%25B0.png&w=640&q=50)
Протојеванђеље Јаковљево
From Wikipedia, the free encyclopedia
Протојеванђеље Јаковљево је ранохришћански апокрифни спис из 2. века. Представља једно од најпопуларнијих апокрифа у раној Цркви. Ауторство списа је приписано Светом Јакову, Спис је извршио велики утицај на хришћанску уметност, хришћански живот, и на теологију. Описује детињство Пресвете Богородице, њено одрастање у храму, Христово рођење у пећини и детињство. Књига такође описује смрт оца Јована Крститеља Захарије. Иако веома важан, овај спис није ушао у новозаветни канон из неког разлога, и не може се наћи ни у једном издању Новог завета. Имена родитеља Пресвете Богородице, Јоакима и Ане, помињу се само у овом спису, као и опис Ваведења.[1]
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/%D0%95%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D0%B3%D0%B5%D0%BB%D0%B8%D0%B5_%D0%B8%D0%B0%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%B0.png/320px-%D0%95%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D0%B3%D0%B5%D0%BB%D0%B8%D0%B5_%D0%B8%D0%B0%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%B0.png)
Грчки израз „Протојеванђеље” се односи на књигу Исусовог живота – догађаја који су настали пре главних догађаја четири канонска јеванђеља Новог завета. Јаковљево Јеванђеље говори о детињству и младости Богородице и догађајима у време и након Христовог рођења.
Јеванђеље по Јакову је, вероватно најранији текст који потврђује поштовање Пресвете Богородице, наводећи њену вечну невиност и представљајући је као нову Еву.
Спис је био изузетно популаран у древним временима. О томе говори чињеница да је до сада сачувано око 130 рукописа који садрже ово Јеванђеље. Преведена је на сиријски, етиопски, коптски, грузински, старословенски, јерменски, арапски, ирски и латински језик.
Најстарији сачувани рукопис који садржи Протојеванђеље Јаковљево („Папирус Бодмер 5”, датира између краја 3. и почетка 4. века),[2][3] пронађен је у 1952. („папирус Бодмер 5” објављен је 1958. године). Чува се у библиотеци Бодмер у Женеви.[4]