објекат и непокретно културно добро у Моравичком управном округу, Србија From Wikipedia, the free encyclopedia
Зграда Соколског дома у Чачку је грађевина која је саграђена 1912—1914. године.[1] С обзиром да представља значајну историјску грађевину, проглашена је непокретним културним добром Републике Србије. Налази се у Чачку и под заштитом је Завода за заштиту споменика културе Краљево.[1]
Зграда Соколског дома у Чачку налази се у Улици цара Душана 10, катастарској парцели број 454 К.О. Чачак, у јавној својини. Простор се налаи у оквиру градског центра и функционално је дефинисан садржајима јавне намене (судство, култура, спорт). Предметни простор је са северне стране ограничен Кабларском улицом, са западне Улицом краља Петра I, са југозападне Улицом цара Душана и источне помоћним објектима у функцији цркве. Објекат физичке културе - „Соколана“ налази се у југозападном делу предметног простора, са приступом из Улице краља Петра I и Улице цара Душана.[2]
Зграда Соколског дома у Чачку подсећа на железничке станице које су се градиле у то време[3] Зграда има основу крста, кровови су двоводни, а фасаде симетрично обрађене у академском маниру.[4] Зграда је саграђена у еклектичном духу заснованом на принципима академизма, симетрично компоноване фасаде са истуреним средњим ризалитима и ритмично распоређеним отворима. Дом у основи има облик слободног крста који чине главни подужни тракт у коме је смештена дворана – вежбаоница и два шира ризалита подигнута на средини дужих фасада у којима су смештени улази, степеништа, канцеларијске и помоћне просторије (свлачионице, оставе за реквизите, тоалети). Састоји се од приземља и спрата, a подруми су смештени испод ризалита.
„Соколана” у Чачку је најстарији објекат те врсте у Краљевини Србији. По свом укупном изгледу не спада у национални стил који је негован приликом градње оваквих објеката.[4]
Зграда је саграђена за смештај Соколског друштва „Танаско Рајић”, спортске организације и патриотског покрета заснованог на развијању духа и тела, физичке културе и васпитавању омладине.[1] Припреме за изградњу Соколског дома су започете 1911. године, а вођење послова је поверено најугледнијим људима.[1] Организоване су бројне акције прикупљања новца за изградњу Дома, а највећи део средстава је обезбеђен из фонда за подизање споменика Танаску Рајићу уз обавезу да Дом носи његово име.[1] Чачанска општина је дала већу количину грађевинског материјала и камен темељац је положен крајем 1912. године.[1] Изградња није прекидана ни током Балканских ратова, нити је изостајао добровољни физички рад. Радови су окончани на пролеће 1914. године, али је почетак Првог светског рата онемогућио планирано освећење и свечано отварање.[1] Током рата Соколски дом је једно време коришћен као болница, а током окупације аустроугарски војници су га користили као шталу.[1] Радови на поправци након рата су дуго трајали јер је било тешко сакупити неопходан новац за грађевински материјал, гимнастичке справе и потребне реквизите. Дом је свечано освећен 22. јуна 1926. године.[1] У периоду између два светска рата Дом је одиграо значајну улогу у развоју физичке културе и спорта, а коришћен је и за културне и друштвене догађаје.
Оснивање Соколског друштва и градња Соколане у Чачку били су подстакнути политичким догађајима. Наиме, након анексије Босне и Херцеговине од стране Аустро-Угарске 1908. године, у свим већим местима Краљевине Србије почео је упис добровољаца. У Чачку је основана Добровољачка легија „Танаско Рајић”, која је покренула и један лист, под називом „Рајића топ”. Ученици IV, V, и VI разреда чачанске Гимназије су тражили од директора, а он им је и допустио, да вежбају руковање оружјем у касарни, под руководством официра. Поред гимнастике и руковања оружјем, овде су вршена и бојева гађања. Планирано је да се створи ђачка добровољачка легија. Сви ови догађаји претходили су оснивању Соколског друштва у Чачку. Управу Друштва сачињавали су: др Крста Драгомировић – лекар (зет војводе Степе Степановића), Веса Милекић – председник општине, Стеван Крен – индустријалац, Љубомир Кордић – адвокат, Влада Војиновић – директор Гимназије, Милисав Терзић – трговац.[5] Већ на првој оснивачкој скупштини Сокола у Чачку 1910. години одлучено је да се у вароши подигне соколски дом.
Значајан је и допринос Соколског друштва у изједначавању полова, кроз организовање вежби за женске и мушке чланове, а посебно увођењем функције начелнице 1926. године која се брине о женским члановима Друштва.[1] Прва библиотека у Чачку је основана у згради Соколског дома 1931. године.[1]
Зграда Зграда Соколског дома у Чачку је проглашена[6] за непокретно културно добро врста - споменик културе на основу Одлука Владе Републике Србије 05 број 633-13124/2020 од 9. јануара 2020. године (,,Службени гласник Републике Србије“ број 1 од 10. јануара 2020. године)[7]
Територијално надлежан завод за Зграда Учитељског дома у Чачку је Завод за заштиту споменика културе Краљево. Број у централном регистру је СК 2237 од 10.6.2020. године а број 269 у ригистру надлежног Завода је 26.5.2020. године.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.