Жабар (Болдур)
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Жабар (рум. ) је насеље у општини Болдур, жупанија Тимиш у Румунији.
По "Румунској енциклопедији" место се помиње 1597. године. Тада је насеље Сигисмунд Батори поклонио (заједно са другим селима) племићкој породици Бесан.
Од 1717. године носи српски назив Жабар, а у њему је пописано 33 куће. Био је Жабар 1764. године парохија у Сурдијашком протопрезвирату,[1] Темишварске епархије.
Аустријски царски ревизор Ерлер је 1774. године констатовао да место "Сцхабар" припада Лугожком округу и дистрикту. Становништво је било претежно влашко.[2] Када је 1797. године пописан православни клир у Жабару је био парох поп Михаил Дума, Румун.[3]
У 19. веку у месту је спахилук српске племићке породице Миленковић "от Жабар". Панчевачки трговац Стојан Миленковић купио је село - спахилук Жабар, 1819. године за 90.000 ф.[4] Било је то по смиривању Другог српског устанка, под вођством Милоша Обреновића, са којим је Стојан био у контакту. У породици се чувала обимна преписка Стојана и српских вођа устаника, Карађорђа и Милоша. Племићи жабарски Стојан и супруга Олимпијада (рођ. Живановић) набавили су 1827. године Вуков алманах "Даница".[5] Доситејеву аутобиографију купио је 1845. године Стојан Миленковић "притјажатељ" (власник) Жабара.[6] Племић Емануел (Манојло) Миленковић се често јавља као претплатник српских књига (1829, 1832...), његова деца су Никола и Константин.[7] Његови су синови 1829. године Константин и Никола на списку читалаца. Умро је фебруара 1856. године Данил Миленковић (стар 54 године) "од Жабара". Оставио је за собом два сина и кћерку. У вести о његовој смрти стоји: "био је честит човек и врло добар Србин".[8] По "Румунској енциклопедији", Миленковићи су 1848. године продали тај спахилук.
Немачки песник Стеван Милов ("понемчио се")[9] потиче од банатских племића Миленковића. Његов прадеда са своја четири сина је дошао из Ужица у Банат пре аустријско-турског рата (1787-1891). Један од те четворице потомака је имао сина Живка, који је песников деда.[10] Живко је као аустријски официр 1791. године био капетан у Ковину, а погинуо је у Италији на фронту. Његов син Стеван Миленковић рођен је у Ковину око 1786. године, био је "обрштар" (пуковник) аустријски. Други од поменуте четворице је имао сина Стојана, који се бавио успешно трговином у Панчеву. Помагао је много Карађорђеве и Милошеве устанике, чинећи им разне услуге током српских устанака. Тај Стојан ће 1819. године купити село - спахилук Жабар.
Године 1846. место "Зсабар" је било село са 912 становника. Ту се налази православна црква посвећена Св. Апостолима Петру и Павлу (помиње се као брвнара 1775). Свештеници су парох поп Атанасије Дума, којем помаже капелан Дионизије Попескул. У народној основној школи ради учитељ Никола Липован који учи 30 ђака.[11] Стари храм је као дотрајао срушен 1894. године. Нова црква је подигнута неколико година раније, 1888-1889. и то на сто метара удаљености.
Један од знаменитих мештана био је Стефан Петровић (1859-1922), адвокат у Лугошу и румунски политичар - народни посланик у угарском Сабору 1905. године. Био је члан "Румунске националне странке" а истакао се одбраном новинара Аурела Поповића, који се супротстављао мађаризацији, коју је спроводила држава.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.