From Wikipedia, the free encyclopedia
Република Српска као ентитет Босне и Херцеговине подјељена је на 4 регије уз помоћ нодално-функционалног принципа. Регије су мање или веће цјелине које садрже неку одлику која је разликује од сусједних регија. Регије Републике Српске су: Бањалучка регија, Добојско-бијељинска, Источносарајевско-зворничка и Требињско-фочанска. Свака од ових регија је посебна на свој начин и међусобно се разликују према привредном развоју, распореду и изгледу кућа, величини насеља, густини насељености...
Центар свих регија представља Бањалучка регија. Она је највећа, најразвијенија и најнасељенија регија Републике Српске.
Ова регија се налази на сјеверо-западу Босне и Херцеговине. На сјеверу се граничи са Хрватском и њихова је граница природна. На истоку се греничи са Добојско-бјељинском регијом а на западу и југу са Федерацијом Босне и Херцеговине. Географски положај јој је веома повољан што свједочи то да је ова регија трензитно подручје имеђу Панонске низије и јадранског приморја. Са Добојско-бјељинском регијом и поједниним кантонима Босне и Херцеговине повезана је ријекама Сава, Уна и Врбас.
Највећи дио ове регије припада Панонској области док мањи припада Панонско-котлинској рељефној области Републике Српске. У овој регији се налазе острвске планине, рудне и флишне планине као и област Била и поља. У острвске спадају: Козара, Просара и Мотајица. Рудне и флишне планине Динарида су Мајдан планина, Мањача, Чемерница и Узоломац, док планине које се налазе у области Била и поља су Виторог, Клековача, Срнетица, Димитор...
У овој регији заступљена су три типа климе који се смјењују од сјевера према југу регије. Та три типа климе су: континентална, умјерено-континентална и планинска клима. На сјеверном дијелу у Панонској низији заступљена је континентална клима, мало јужније у ободу Панонске низије је умјерено континентална клима и на врховима високих планина је планинска клима.
Бањалучка регија је веома богата ријекама и све ријеке ове регије се уливају у Црно море. Неке од већих ријека су: Сава, Сана, Врбас, Уна, Јан, Врбања, Плива... У односу на ријеке језера нема много и већина су вјештачка. Највеће је језеро Бочац које је направљено за потребе хидроелектране.
Најмања регија по површини је свакако Добојско-бијељинска регија са 4.426 km². Међу најгушће насељеним је регијама и густина насељености износи 87 ст/km². У овој регији живи приближно 387.112 становника. Градови ове регије су Бијељина и Добој.
На сјеверном и сјевероисточном дијелу Републике Српске налази се Добојско-бијељинска регија. На сјеверу и истоку граничи са Хрватском и Србијом, док на западу граничи са Бањалучком регијом. На југу јој је граница са Источносарајевско-зворничком регијом и Федерацијом Босне и Херцегоцине. Као и Бањалучка регија има развијен саобраћај а Добој представља чвор жељезничког и друмског саобраћаја.
Највећи дио ове регије смјештен је у Панонској низији а само мали дио обухвата обод Панонске низије. У овој регији налазе се двије алувијалне равни а то су Посавина и Семберија. Од планина највише су заступљене острвске планине али има и рудних и флишних планина. Острвске планине су: Вучјак, Требоваци Мајевица. Планине Озрен и Борја спадају у рудне и флишне планине.
У овој регији су заступљене исти типови климе као у претходној само мало другачијег распореда. Највећи дио регије налази се у континенталној клими што већином обухвата Панонску низију. У ободу Панонске низије заступљена је умјерено-континентална клима док планинске имамо на појединим врховима планина.
Најпознатије ријеке Црноморског слива су Сава, Укрина, Босна и Дрине. Њихове веће притоке су Усора и Спреча. Неуређеност корита ријека доводи до честих поплава. У овој регији нема ни природних језера али има два вјештачка језера на планини Озрен код Добоја. То су
Уз то, на обронцима брда гдје су некад били азбестни рудници формирана је водена површина позната као Азбестно језеро у близини Петрова.
Источносарајевско-зворничка регија има изузетно повољан али неискоришћен географски положај. Због сбог положаја има предиспозиције да буде регија од великог транзитног значаја. Трећа је по величини и насељенсоти становника. Њу насељава приближно око 243,523 становника, док је густина насељености 45 ст/km². Градови у овој регији су Источно Сарајево и Зворник.
Ова регија налази се на истоку Републике Српске. Граничи се на истоку са Србијом и са њом је граница претежно природна. На сјеверу се граничи са Бјељинском регијом а на југу са Фочанском. Једна од такође важних граница јесте и граница са Федерацијом Босне и Херцегоцине.
Регија је подјељена на двије мезорегије Зворничку и Источносарајевску. На мањем дијелу Обода Панонске низије налази се Зворничка регија. Планине овог дијела спадају у рудне и флишне планине. Неке од њих су: Јаворник, Осат, Глогова планина. Кроз овај дио регије протиче ријека Дрина са својим притокама Дрињачом и Једром. У Источносарајевском дијелу регије налазе се планине Требевић, Јахорина, Романија, Деветак, Јавор и Варда које спадају у романијско-подрињске планине.
У већини регије заступљена је умјереноконтинентална клима. Одлике ове регије су равномјерно издвојена сва четири годишња доба. Биљни свијет ове регије чине шуме листопадног и четинарског дрвећа.
Ова регија има веома густу ријечну мрежу. Највеће ријеке су Дрина са својим притокама, Миљацка и Жељезница. Природних језера у овој регији нема међутим посједује три вјетачка језера. Та језера (по величини од највећег до најмањег) су: језеро Перућац, Зворничко језеро и Вишеградско језеро.
Друга по површини регија Републике Српске је Требињско-фочанска регија са својих 5848,36 km². Иако је по површини друга, по броју становника је задња. Има око 100.269 становника. Градови ове регије су Требиње и Фоча.
На југу Републике Српске налази се Требињско-фочанска регија. Ова регија има границе са Србијом и Црном Гором, као и са регијама Федерације Босне и Херцеговине. На сјевероистоку такође има додирне тачке са Истоћносарајевско-зворничком регијом.
Као и претходна регија и ова је подјељена на двије мезорегије. То су Фочанска и Требињска регија. Фочанску регију чине Динарске планине босанскохерцеговачког крша: Трескавица, Зеленгора, Лелија, Волујак, Лебршник и Маглић. Ријеке које протичу кроз ову регију су Дрина, Тара, Сутјеска, Неретва и Бистрица. Типичан облик крашког рељефа је Требињска регија. У овој регији налазе се крашка поља: Невесињско поље, Гатачко поље, Дабарско поље и Попово поље.
Типови климе који су заступљени у овој регији су умјереноконтинентална клима, планинска клима и измјењено средоземна клима. Умјереноконтинентална клима налази се у котлинама и ниским планинама, планинска на високим планинама док се измјењено средоземна клима може наћи на самом југу регије.
Ријечна мрежа ове регије је најрјеђа у Републици Српској. Веће ријеке су Ћехотина, Сутјеска и Бистрица које су притоке највеће ријеке овог простора Дрине. Такође овде се налази и Неретва са својим притокама. Ова регија посједује и природна и вјештачка језера. Природна су већином „горске очи“ која се налазе на високим планинама. Нека вјештачка језера су Билећко језеро, Горичко језеро и језеро Клиње.
Регија | Број становника | Густина насељености | Површина | |
---|---|---|---|---|
1. | Бањалучка регија | 597.000 | 67ст/km² | 8.869 km² |
2. | Добојско-бијељинска регија | 385.112 | 87ст/km² | 4.426 km² |
3. | Источносарајевско-зворничка регија | 243.523 | 45ст/km² | 5330,65 km² |
4. | Требињско-фочанска регија | 100.269 | 17ст/km² | 5848,36 km² |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.