Рођен је у Брну у Моравској. Живео је кратко време у Прагу, али одрастао је у Нимбурку као директоров посинак. Дипломирао је право на Карловом универзитету у Прагу. У Прагу живи од касних четрдесетих година 20. века. Радио је као физички радник у челичани педесетих година. То искуство га је инспирисало да пише хиперреалистичне текстове. Његов најбољи роман је „Строго контролисани возови“ (1965). По том роману је Јиржи Менцел је режирао филм, који је добио Оскара за најбољи страни филм. Те 1965. године купио је викендицу, у коју је одлазио на одмор целога живота. Био је велики приповедач, а омиљена кафана, коју је посећивао била је „Код златног тигра“ у Прагу. Ту се сусретао са Вацлавом Хавелом, а имао је сусрете и са америчким председником Клинтоном и Медлин Олбрајт.
Неколико његових дела није објављено у Чехословачкој, јер су власти имале примедби на те књиге.
Спомен-плоча са цитатом Бохумила Храбала
Умро је тако што је пао са петог спрата зграде болнице, док је наводно покушавао да нахрани голубове. Касније се спомињало да је Храбал иначе становао на петом спрату и да је у неколико својих књига спомињао самоубиство скакањем са петог спрата.
Писао је експресивним, визуелним стилом и често је користио дуге реченице.[2] Његово дело „Часови плеса за старије“, има само једну реченицу. Многи ликови у Храбаловим делима су приказани као „паметне будале“.
Бохумил Храбал међу својим вољеним мачкама. Храбалов зид, Либен, Праг, Чешка. Мурал се налази у кварту у којем је Бохумил Храбал дуго живео.Бохумил Храбал испред кафане Код Златног тиграБрно, део Жиденице. Споменик Бохумилу Храбалу, улица Балбинова.Гроб Бохумила Храбала
Изгубљена улица (Ztracená ulička) - Nymburk: Hrádek, 1948. (збирка поезије)
Разговори људи (Hovory lidí) - 1956.
Шева на жици (Skřivánek na niti) - 1959.
Перла са дна (Perličky na dně) - Prague: CS, 1963.
Место у коме је стало време (Městečko, kde se zastavil čas) - Prague: Petlice, 1974 (тајна антикомунистичка издавачка кућа); Егзилско издање: Comenius, Innsbruck, 1978.