Алпска ружа (лат. ) такође позната као: слец, црвена алпска ружа, горска ружа и рододендрон је планинска биљка која расте искључиво на високим планинским подручјима. Може да достигне висину до једног метра. Потиче из средње Европе.[2]
Кратке чињенице Алпска ружа, Научна класификација ...
Затвори
Алпска ружа је зимзелена и трајна биљка која расте у грмовима висине око 40 сантиметара.[3][4]
- Листови су јој зимзелени, кожасти и јајастог облика. Са горње стране листови су тамнозелени, а са доње у почетку жутозелени, а после смеђи, налик рђи. У односу на биљку листови су доста велики.
- Цветови су звонасти, расту на дугим дршкама, скупљени у гроздасте цватове који надвишују лишће. Они су розикасто црвене боје.
Распрострањена је на планинском подручју, углавном на висинама од 1.500 до 2.500 m. Одговара ју јој полу-засењена места, са сталном влажношћу ваздуха.
Листови који се беру непосредно пре цватња биљке имају нека лековита својства. Они поспешују излучивање зноја и мокраће. Алпска ружа се такође користи у лечењу реуматизма зглобова, болова у мишићима и неуралгичних болова.
- Чланак је великим делом преузет са сајта , са ове странице. Дозволу за коришћење матерјала са овога сајта можете видети овде.
Turner Jr., R.J.; Wasson, Ernie, ур. (1997). Botanica: The Illustrated A-Z Of Over 10,000 Garden Plants and How to Cultivate Them. стр. 742.
- Turner Jr., R.J.; Wasson, Ernie, ур. (1997). Botanica: The Illustrated A-Z Of Over 10,000 Garden Plants and How to Cultivate Them. стр. 742.
- Linnaeus, C. (1753). „Rhododendron”. Species Plantarum. Tomus I. Stockholm: Laurentii Salvii. стр. 392. Приступљено 15. 6. 2014.
- A. P. de Candolle (1838). „Rhododendron”. Prodromus systemati naturalis regni vegetabilis sive enumeratio contracta ordinum, generum specierumque plantarum huc usque cognitarum, juxta methodi naturalis normas digesta (на језику: Latin). Volume 7. Paris: Treuttel et Würtz. стр. 719—728. (also available online at Gallica)
- Sweet, Robert (1838). The British Flower Garden. The Two Series. Vol. I. Drawings by E.D. Smith. London: James Ridgway & Sons.
- Hooker, Joseph Dalton (1849). Hooker, William Jackson, ур. The Rhododendrons of Sikkim-Himalaya: being an account, botanical and geographical, of the rhododendrons recently discovered in the mountains of eastern Himalaya, from drawings and descriptions made on the spot, during a government botanical mission to that country (2nd изд.). London: Reeve, Benham, and Reeve. doi:10.5962/bhl.title.11178.
- Luteyn, James Leonard; O'Brien, Mary E., ур. (1980). Contributions Toward a Classification of Rhododendron: Proceedings of the International Rhododendron Conference. International Rhododendron Conference (The New York Botanical Garden, May 15–17, 1978). New York: New York Botanical Garden Press. ISBN 978-0-89327-221-0.
- Davidian, H.H. (1982—1995). The Rhododendron Species. Portland, Oregon: Timber Press. In four volumes: Vol. I. Lepidotes. 978-0-917304-71-2., Vol. II. Elepidotes. Arboreum-Lacteum. 978-0-88192-109-0., Vol. III. Elepidotes Continued, Neriiflorum-Thomsonii, Azaleastrum and Camtschaticum. 978-0-88192-168-7., Vol. IV. Azaleas. 978-0-88192-311-7..
- Cox, Peter A.; Cox, Kenneth N. E. (1997). The Encyclopedia of Rhododendron Species. Glendoick Publishing. ISBN 978-0-9530533-0-8. .
- Cullen, James (2005). Hardy Rhododendron Species: A Guide To Identification. Timber Press. ISBN 978-0-88192-723-8.
- Blazich, Frank A.; Rowe, D. Bradley (јул 2008). „Rhododendron L., rhododendron and azalea” (PDF). Ур.: Bonner, Franklin T.; Karrfalt, Robert P. The Woody Plant Seed Manual (PDF). Agr. Hdbk. 727. Washington, D.C.: U.S. Dept. Agr. For. Serv. стр. 943—951.
- Black, Michael (октобар 1969). „Historical Survey of Rhododendron Collecting With Emphasis on its Close Associations with Horticulture”. The Quarterly Bulletin of the American Rhododendron Society. 23 (4).
- Magor, Walter (јесен 1990). „A History of Rhododendrons”. Journal American Rhododendron Society. 44 (4).
- Goetsch, Loretta A.; Eckert, Andrew J.; Hall, Benjamin D. (2005). „The molecular systematics of Rhododendron (Ericaceae): a phylogeny based upon RPB2 gene sequences”. Systematic Botany. 30 (3): 616—626. S2CID 51949019. doi:10.1600/0363644054782170.
- Wilson, EH; Rehder, A (1921). A Monograph of Azaleas; Rhododendron Subgenus Anthodendron. Publications of the Arnold Aboretum, no. 9. Cambridge: University Press.
- Creech, John L. (1955). „An Embryological Study in the Rhododendron Subgenus Anthodendron Endl.”. Botanical Gazette. 116 (3): 234—243. JSTOR 2473343. S2CID 83861676. doi:10.1086/335866.
- Chamberlain, D.F.; Rae, S.J. (1990). „A revision of Rhododendron. IV. Subgenus Tsutsusi”. Edinburgh Journal of Botany. 47 (2): 89—200. doi:10.1017/S096042860000319X.
- Powell, E. Ann; Kron, Kathleen A (2004). "Molecular systematics of Rhododendron subgenus Tsutsusi (Rhodoreae, Ericoideae, Ericaceae)". Botany 2004. Abstract ID:147.
- Kron, K.A.; Powell, E.A. (март 2009). „Molecular systematics of Rhododendron subgenus Tsutsusi (Rhodoreae, Ericoideae, Ericaceae)”. Edinburgh Journal of Botany. 66 (1): 81—95. doi:10.1017/S0960428609005071.
- ZHANG Yue-Jiao; JIN Xiao-Feng; DING Bing-Yang; ZHU Jing-Ping (март 2009). „Pollen morphology of Rhododendron subgen. Tsutsusi and its systematic implications”. Journal of Systematics and Evolution. 47 (2): 123—138. S2CID 86594487. doi:10.1111/j.1759-6831.2009.00011.x.
- JIN Xiao-Feng; DING Bing-Yang; ZHANG Yue-Jiao; HONG De-Yuan (2010). „A Taxonomic Revision Of Rhododendron subg. Tsutsusi sect. Brachycalyx (Ericaceae)”. Annals of the Missouri Botanical Garden. 97 (2): 163—190. S2CID 86507576. doi:10.3417/2007139.
- Sleumer, Hermann Otto (1966). An account of rhododendron in Malesia. Groningen: P. Noordhoff..
- Leach, David G. (зима 1978). „The Discovery of the Malaysian Rhododendrons”. The Quarterly Bulletin of the American Rhododendron Society. 32 (1).
- Argent, G. (2006). Rhododendrons of subgenus Vireya. Royal Horticultural Society. ISBN 978-1-902896-61-8.
- Brown, Gillian K.; Craven, Lyn A.; Udovicic, Frank; Ladiges, Pauline Y. (август 2006). „Phylogenetic relationships of Rhododendron section Vireya (Ericaceae) inferred from the ITS nrDNA region” (PDF). Australian Systematic Botany. 19 (4): 329—342. doi:10.1071/SB05019. Архивирано из оригинала (PDF) 14. 7. 2014. г.
- Hall, B.D.; Craven, L.A.; Goetsch, L.A. (2006). „The Taxonomy of Subsection Pseudovireya: Two distinctly different taxa within subsection Pseudovireya and their Relation to the Rooting of section Vireya within subgenus Rhododendron”. Rhododendron Species. 1: 91—97. Yearbook of the Rhododendron Species Foundation, Federal Way, WA.
- Craven, L.A.; Goetsch, L.A.; Hall, B.D.; Brown, G.K. (2008). „Classification of the Vireya group of Rhododendron (Ericaceae)”. Blumea – Biodiversity, Evolution and Biogeography of Plants. 53 (2): 435—442. doi:10.3767/000651908X608070.
- Goetsch, L.A.; Craven, L.A.; Hall, B.D. (2011). „Major speciation accompanied the dispersal of Vireya Rhododendrons (Ericaceae, Rhododendron sect. Schistanthe) through the Malayan archipelago: Evidence from nuclear gene sequences”. Taxon. 60 (4): 1015—1028. doi:10.1002/tax.604006.
- Adams, Peter (јесен 2012). „Evolution, Adaptive Radiation and Vireya Rhododendrons – Part I” (PDF). Journal American Rhododendron Society: 201—203. Архивирано из оригинала (PDF) 20. 8. 2016. г. Приступљено 13. 12. 2018.
- Adams, Peter (пролеће 2013). „Evolution, Adaptive Radiation and Vireya Rhododendrons – Part II” (PDF). Journal American Rhododendron Society: 74—76. Архивирано из оригинала (PDF) 20. 8. 2016. г. Приступљено 13. 12. 2018.
- Fayaz, A. (2012). Biodiversity of the Vireya group of Rhododendron L. (Ericaceae) collections in New Zealand and their potential contribution to international conservation (Ph.D.). Turitea, New Zealand: Massey University. Приступљено 26. 9. 2017.
- Craven, L.A. (април 2011). „Diplarche and Menziesia transferred to Rhododendron (Ericaceae)”. Blumea – Biodiversity, Evolution and Biogeography of Plants. 56 (1): 33—35. doi:10.3767/000651911X568594.