Ћир Моша Абеншаам (приповетка)
From Wikipedia, the free encyclopedia
Ћир Моша Абеншаам је мање позната приповетка српског књижевника Стевана Сремца са тематиком из нишког живота с краја 19. века и са већ познатим нишким идиомом који је одлика говора јунака и ове приповетке. У приповеци лик и карактер шкртог и штедљивог нишког трговца Јеврејина Ћир Моше Абеншаама Сремац обликује кроз излагање шаљивим ситуацијама у којима су разоткривене ситне јунакове подвале и закидања конобара, на основу којих му је ограничена дугогодишња „повластица“ у нишкој кафани „Касина”, по којој је имао право да као добар комшија, чији се стари дућан налазио одмах до модерне пивнице, може у пола цене свакодневно пити кафу. Кроз занимљиве и необичне ситуације главног јунака приповетке, Сремац је на упечатљив начин — уметнички преобликовао стварног Нишлију из последњих деценија 19. века у књижевног протагонисту (кога Сремац као јунака помиње и у Зони Замфировој), и на тај начин као какав хроничар свога доба предочава будућим поколоњима убрзану урбанизацију Ниша и прерастање некадашње оријенталне паланаке у модерни град.[1][2]
Ћир Моша Абеншаам | |
---|---|
Ориг. наслов | Ћир Моша Абеншаам |
Аутор | Стеван Сремац |
Земља | ![]() |
Језик | српски |
Жанр / врста дела | приповетка |