Stičnost ločila pomeni v jezikoslovju, kako je ločilo približano besedi (njenemu delu) na levi, desni ali na obeh straneh.[1] Ločila so:[1][2] po navadi levostična (npr. vejica, pika, klicaj, vprašaj), redkeje desnostična (npr. prvi narekovaj), še redkeje pa nestična (npr. večinoma pomišljaj).[3] lahko so tudi obojestransko stična (npr. opuščaj – dekl'ca, vezaj – 60-letnica, poševnica – iskati/poiskati, predložni pomišljaj – proga Ljubljana–Trst[4]) [1]Slovenski pravopis, Ljubljana 2007, str. 206.[2]Barbič, Nina. Učinkovito pisno izražanje. 1A internet, 2011. <http://www.dlib.si/?URN=URN:NBN:SI:DOC-SC13SLZZ>[3]Slovenski pravopis, Ljubljana 2007, str. 206.[4]Toporišič J. Enciklopedija slovenskega jezika. Ljubljana 1992.Ta članek o jeziku je škrbina. Pomagajte Wikipediji in ga razširite.ppu