selitev v tujino ali na tuje območje From Wikipedia, the free encyclopedia
Priseljevanje (s tujko imigracija) je stalni ali začasni prehod posameznikov ali skupine ljudi v državo ali kraj, ki ni kraj porekla; pojav je nasprotje od izseljevanja (emigracije).
![]() | Da bo dosegal kakovostna merila Wikipedije, je treba članek »wikificirati«. (mesec ni naveden) |
Lahko vključuje migracije prebivalstva med državami ali gibanje znotraj države, priseljevanje je eno izmed svetovno najbolj problematičnih in spornih družbenih pojavov iz vidika vzrokov in posledic.
Poznamo dve glavni težavi v zvezi s ciljnimi migracijskimi državami (tako imenovanimi razvitimi državami ali tudi državami v razvoju), to so težave, ki se pojavljajo v zvezi z regulacijo in nadzorom migracijskih tokov ob vstopu in samim bivanjem priseljencev v teh državah.
Priseljevanje pa vendarle lahko pomaga rešiti težave, kot so prenaseljenost, lakota, epidemije in revščine v državah izvora[1].
Na politični ravni lahko države izvora in namembne države sklenejo dvostranske sporazume o zagotavljanju migracij programirano in nadzorovano, da bi zadovoljili potrebe dela v namembni državi ter, da se tako problemi prenaseljenosti v državi izvora izravnajo z drugimi vidiki, kot na primer izmenjavo surovin in energije. Sporazum te vrste lahko vključujeje dobavo surovin in dela v zameno za končni izdelek ter naložbe v industrijo in infrastrukturo v namembni državi.
Pojav priseljevanja je lahko zakoreninjen v različnih motivih:
Zakonodaja držav EU postavlja gospodarsko neodvisnost priseljencev kot nujen pogoj, da imajo stalno prebivališče in nato pridobijo državljanstvo. Priseljenec je izgnan, če ni razvidno, da ima redno zaposlitev ali nekoga, ki lahko zagotovi ekonomsko preživetje, pogoje za pridobitev dovoljenja za prebivanje. Prva izjema od tega načela se nanaša na tiste, ki so žrtve političnega pregona ali verskega pregona, prihajajo iz diktatur in držav, ki so v vojni. Mednarodno pravo določa, da imajo v takih primerih pravico do azila, zdravstveno varstvo in skrb za prvo pomoč. Za vsako osebo, celo nezakonito priseljeno, pa se ravnamo, kot je zapisana v Splošni deklaraciji o človekovih pravicah. Proti tokovom nezakonitega priseljevanja se borijo z dvostranskimi sporazumi z vladami in policijami držav izvora, v smislu vaj in skupnih operacij in informacij.
Evropski parlament je 20. novembra 2008[2] sprejel uvedbo modre karte po vzoru ameriške zelene karte, ki si bo prizadevala, da bi pritegnila usposobljene priseljence v Evropo iz tretjih držav in to v skladu s standardno lestvico kvalifikacij primerne diskretnosti, ki jih imajo posamezne države članice. Poleg modrega papirja, je Evropski parlament sprejel direktivo "kaznovanja", ki predvideva uporabo glob in kazni za delodajalce, ki zaposlujejo nezakonite priseljence[3].
Čeprav so nekatere raziskave v preteklosti pokazale, da imigracija v razvite države ne povzroča rasti nasilnega kriminala,[4] so v posameznih evropskih državah dobili drugačne rezultate. Na Švedskem je leta 2018 raziskovalna oddaja Uppdrag Granskning analizirala 843 primerov okrožnih sodišč iz preteklih petih let in ugotovila, da je 58% vseh obsojenih zaradi posilstva tujega porekla in 40% rojenih na Bližnjem vzhodu in Afriki.[5]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.