From Wikipedia, the free encyclopedia
Citokini so beljakovine z majhno molekulsko maso, ki delujejo kot posredniki med elementi imunskega sistema. Med seboj so si strukturno zelo podobni, vsi sodijo v družino glikoproteinov, imenovano hemopoetini.
Delujejo na celico, ki jih je proizvedla (avtokrino) ali na sosednje celice (parakrino), redko na daljše razdalje (endokrino). So pleiotropni - v različnih celicah imajo različen učinek. Glavni vir citokinov so aktivirani makrofagi in limfociti Th (celice pomagalke).
Tradicionalno jih delimo na več razredov, kakor so jih uvrstili odkritelji. To so rastni faktorji (RF), interferoni (IFN), interlevkini (IL) in kemokini. Vendar pa se zaradi pleiotropnosti njihove funkcije večkrat prekrivajo in takšna razdelitev ni ustrezna. V zadnjem času jih razvrščajo bodisi po strukturnih podobnostih, bodisi po tem, ali delujejo kot vzpodbujevalci delitve ali funkcije limfocitov T. Najpomembnejši citokini so:
V splošnem po vezavi na svoj specifičen receptor sprožijo kaskado reakcij v celici, ki na koncu vplivajo na katero izmed celičnih funkcij. To vključuje pospeševanje ali zaviranje prepisovanja genov oz. njihovih transkripcijskih faktorjev v jedru, rezultat česar je največkrat spremenjena produkcija drugih citokinov ali celičnih receptorjev za druge molekule.
Receptorji za citokine se nahajajo na površini celic; imajo veliko afiniteto, zato so za učinek potrebne zelo majhne koncentracije citokinov (v rangu 10-9 mol/l). Strukturno so si bolj različni kot sami citokini, delimo jih na dva razreda:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.