český sociológ, filozof, teológ a kňaz From Wikipedia, the free encyclopedia
Mons. prof. PhDr. Tomáš Halík, Th. D., Dr. h. c. (* 1. jún 1948, Praha) je český rímskokatolícky kňaz, teológ, sociológ, filozof, psychológ, religionista a univerzitný profesor. Je farárom v Rímskokatolíckej akademickej farnosti v Prahe (U Salvátora) a taktiež prezidentom Českej kresťanskej akadémie. V roku 2008 mu pápež Benedikt XVI. udelil titul prelát Jeho Svätosti (monsignore).
Tomáš Halík | |
![]() | |
![]() | |
Štát pôsobenia | ![]() ![]() |
---|---|
Biografické údaje | |
Narodenie | 1. jún 1948 (76 rokov) Praha, ČSR |
Svätenia | |
Cirkev | rímskokatolícka |
Diakon | |
Svätenie | jún 1977 Erfurt Hugo Aufderbeck apoštolský administrátor erfurtsko-meiningenský |
Kňaz | |
Kňazská vysviacka | 21. október 1978 (30 rokov) Erfurt Hugo Aufderbeck apoštolský administrátor erfurtsko-meiningenský |
Odkazy | |
Tomáš Halík na halik.cz | |
![]() | |
Narodil sa v rodine editora spisov bratov Čapkovcov Dr. Miroslava Halíka. V rokoch 1966 – 1971 študoval sociológiu a filozofiu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity, bol žiakom Jana Patočku. Počas štúdia absolvoval študijný pobyt na Bangor University vo Walese. Diplomoval prácou Společenskokritický význam utopických a profetických proudů v dějinách křesťanského sociálního myšlení. (Praha, 1971). Dizertačnú prácu na tému Křesťanství jako utopie. K dialektice dějin křesťanského sociálního myšlení obhájil na FF v roku 1972.
Do r. 1989 nemohol z politických dôvodov prednášať na vysokej škole, pracoval ako podnikový psychológ a neskôr ako psychoterapeut drogovo závislých u Apolináře (1984 – 1990). Zároveň študoval teológiu v tajných kurzoch (žiak Josefa Zvěřiny), v roku 1978 bol v Erfurte tajne vysvätený za kňaza. Patril k dôležitým osobnostiam tzv. podzemnej cirkvi a v 80. rokoch bol jedným z najbližších spolupracovníkov pražského kardinála Tomáška.
Po r. 1989 študoval teológiu postgraduálne na Pápežskej Lateránskej univerzite v Ríme (ThLic.). Habilitoval sa z praktickej teológie na pápežskej teologickej fakulte vo Vroclave. V roku 1992 sa habilitoval v odbore sociológia na FSV UK prácou Katolická kultura a česká společnost po 2. vatikánském koncilu, v r. 1993 bol vymenovaný za docenta, v r. 1997 za profesora Karlovej univerzity v Prahe.
V rokoch 1990 – 1993 bol generálnym sekretárom Biskupskej konferencie ČR a pedagógom na Katolíckej teologickej fakulte Karlovej univerzity; Ján Pavol II. ho vymenoval za konzultora pápežskej rady pre dialóg s neveriacimi. Od roku 1993 vyučuje religionistiku na FF UK, ako hosťujúci profesor prednášal na univerzitách v Oxforde a Cambridgi. Bol jedným z externých poradcov českého prezidenta Václava Havla, ktorý ho roku 1997 dokonca navrhol za svojho možného nástupcu vo funkcii.[1]
Je farárom pražskej akademickej farnosti v kostole Najsvätejšieho Salvátora (od februára 1990) a prezidentom Českej kresťanskej akadémie (od decembra 1990). Je známy svojou angažovanosťou v občianskom živote, vyjadruje sa k otázkam medzináboženského dialógu a úlohy náboženstva v modernej spoločnosti.
V roku 2008 mu pápež Benedikt XVI. udelil titul kaplána Jeho Svätosti, ktorý ho oprávňuje používať pred menom titul Monsignore.
V roku 2011 získal za knihu Vzdáleným nablízku, cenu za najlepšiu teologickú knihu Európy za roky 2009 a 2010.[2]
V roku 2014 sa stal prvým českým laureátom Templetonovej ceny.[3]
Roku 2023 mu český prezident Petr Pavel udelil Rad T. G. Masaryka 1. triedy za vynikajúce zásluhy o rozvoj demokracie, humanity a ľudských práv.[4]