človek, ktorý sa profesionálne venuje písaniu, väčšinou kníh From Wikipedia, the free encyclopedia
Spisovateľ je človek, ktorý sa profesionálne venuje písaniu, väčšinou kníh. Ale môže písať takmer akýkoľvek text s primeraným rozsahom a obsahom. Spisovateľ používa na svoju prácu prirodzený jazyk občas s miernymi úpravami.
Tento článok alebo jeho časť si vyžaduje úpravu, aby zodpovedal vyššiemu štandardu kvality. Prosím, pozrite si stránky pomocníka, odporúčanie pre encyklopedický štýl a článok vhodne upravte. Upraviť definície |
Dobrý spôsob (nie však všeobecne platný) ako odlíšiť človeka, ktorý niečo píše, od spisovateľa, je zistiť, či dostáva peniaze za to, čo píše.
Myšlienky spisovateľa sa šíria buď pomocou tlače, ako napríklad noviny, knihy, časopisy, letáky a iné, alebo elektronických médií (pozri nové médiá), ako je napríklad internet, a to verejne alebo tajne (samizdatom).
Potrebuje na svoju prácu spravidla dlhý čas, pretože román je pomerne dlhý literárny útvar. Tieto diela v sebe môžu obsahovať rôzne zápletky a napätie. Písanie románu je obťažné a pre autora je veľkou skúškou, pretože do poslednej chvíle nevie, či sa trafil a či jeho dielo bude niekto čítať.
Potrebuje na svoju prácu o niečo kratší čas ako románopisec. Výsledok jeho práce je poviedka. Ide spravidla o jednoduchší žáner ako román. Poviedka môže byť pre spisovateľa dobrým spôsobom, ako sa dostať k rýchlym peniazom, alebo slúži na spracovanie kratších námetov, ktoré nie sú vhodné pre románové, alebo iné spracovanie.
Ak nejaký človek má na sklonku života pocit, že bol jeho život mimoriadne výnimočný a významný (alebo nemá čo robiť), stáva sa nezriedka takýto človek spisovateľom. A jeho žánrom je životopis (autobiografia), ktorý sa zaoberá osobnými prehrami a výhrami, a snaží sa vysvetliť správnosť či nesprávnosť konania počas života.
Existuje aj celkom iná kategória životopiscov, tí môžu písať z iných ako vyššie spomenutých dôvodov. Napríklad: finančná odmena, záujem o cudzí život a iné. Autori takýchto životopisov majú veľmi často novinárske zázemie a snažia sa podať relevantné fakty o danej osobe, majú však subjektívny filter informácií a nezriedka dochádza k dezinterpretácii faktov.
Tento druh spisovateľov hľadá v jazyku slová s podobným zakončením. Tieto zakončenia sa snažia dávať na konce riadkov a potom vzniká zaujímavý úkaz nazývaný rým. Rým však nie je nutnou podmienkou básne. V dnešnej dobe je veľmi ťažké definovať báseň, tým pádom aj básnika. Asi najjednoduchšie je sledovať, koľko riadkov potrebuje spisovateľ na napísanie vety. Ak je to v rozmedzí 3 – 10 riadkov, je veľmi pravdepodobné, že takýto spisovateľ je básnik.
Píše o nejakom výlete, zameriava sa často na fakty, preto tento druh spisovateľa môže pripomínať prácu novinára. Nie je to však pravidlom. Takýmto spisovateľom je často umožnené cestovať na náklady vydavateľa.
Inšpirácia spisovateľov môže byť rôzna. Hlavnými zdrojmi inšpirácie spisovateľa sú: vlastný život spisovateľa, cudzí život, kopírovanie cudzích diel a kopírovanie vlastných diel.
Spisovateľ môže byť svojím dielom zodpovedný aj za vývoj jazyka. Preto obvykle spisovatelia dbajú na dodržiavanie gramatických pravidiel.