typ mužského hlasu medzi tenorom a basom From Wikipedia, the free encyclopedia
Barytón (angl. baritone, franc. baryton, nem. Bariton, tal. baritono) je podľa základnej definície označenie pre klasický mužský stredný hlas, ktorého poloha a farba sa nachádza medzi tenorom a basom. U mužov je to najbežnejší typ hlasu. Tiež ide o pomenovanie dychového hudobného nástroja, pr. barytón saxofón, ktorý má najhlbší zvuk spomedzi štyroch druhov saxofónov (alt, soprán, tenor a barytón). Pojem však súvisí aj s inými hudobnými nástrojmi.
Slovo barytón ma pôvod v gréckom βαρυτονος, znamenajúc hlboké, alebo ťažké znenie. Hudba pre tento typ hlasu je v zborovej hudbe obyčajne písaná v rozpätí od F (F veľké) po f1 (jednočiarkové), v opere môže siahať až po a1. U žien ide v hlasovom rozpätí o jednu oktávu pod mezzosopránom.