Genadij Špigun
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Genadij Nikolajevič Špigun (rus. Геннадий Николаевич Шпигун; 5. februar 1947 - 2000) bio je ruski policijski funkcionar najpoznatiji kao službenik predstavnik ruskog Ministarstva unutrašnjih poslova u Čečenskoj Republici Ičkeriji, odnosno kao žrtva nikada razjašnjene otmice koja je poslužila kao jedan od povoda za izbijanje Drugog čečenskog rata.
Otmica se zbila 5. marta 1999. godine na aerodromu Grozni kada je Špigun trebao odletjeti u Moskvu. Prema navodima očevidaca, nepoznati napadači su automobilima blokirali Špigunov avion na pisti, natjerali generala da napusti avion i odveli ga u nepoznatom pravcu. Njegova sudbina je ostala nepoznata sve dok 31. marta 2000. nije pronađeno truplo u selu Itum Kale, koje je kasnije identificirao Špigunov brat; identitet je dodatno potvrđen uz pomoć analize DNK.
Počinitelji otmice i ubistva nikada nisu otkrivena. Tokom godina se špekuliralo kako iza otmice stoje ekstremni čečenski gospodari rata, pa su se spominjala imena Šamila Basajeva i Arbija Barajeva. Prema istim špekulacijama, motiv otmice je bio financijske prirode, odnosno otmičari su ruskim vlastima nudili Špigunovo puštanje u zamjenu za otkupninu od 15 miliona američkih dolara.
Nakon izbijanja Drugog čečenskog rata je Sergej Stepašin, koji je u vrijeme otmice bio zamjenik ruskog premijera, izjavio da je Špigunova otmica bila razlog zbog koga su ruske vlasti odlučile ponovno pokrenuti invaziju na tada de facto nezavisnu Čečeniju.