Gheorghe Dima (cunoscut și ca George Dima, n. , Brașov, Imperiul Austriac – d. , Cluj, România) a fost un compozitor, dirijor și pedagog român, membru de onoare (din 1919) al Academiei Române.[1]
Gheorghe Dima | |||
![]() | |||
Date personale | |||
---|---|---|---|
Născut | 28 septembrie/10 octombrie 1847 Brașov, Imperiul Austriac ![]() | ||
Decedat | 4 iunie 1925 (77 de ani) Cluj, România ![]() | ||
Înmormântat | Cimitirul Hajongard din Cluj ![]() | ||
Cetățenie | ![]() ![]() | ||
Ocupație | compozitor, dirijor | ||
Limbi vorbite | limba română ![]() | ||
Activitate | |||
Origine | ![]() | ||
Studii | Universitatea de Muzică și Teatru din Leipzig[*] ![]() | ||
Gen muzical | muzică cultă | ||
| |||
Modifică date / text ![]() |
Copilăria. Studii
Gheorghe Dima s-a născut ultimul dintre cei patru copii ai lui Nicolae și al Zoei Dima. Va rămâne în scurt timp orfan de tată. Cu ajutorul fratelui său mai mare, Pandeli, tânărul Gheorghe urmează școala de profil tehnic, mai întâi în Liceul real din Viena și apoi la Politehnica din Karlsruhe (Germania).[2]
În această perioadă se arată pentru prima oară interesat de muzică. Va lua mai întâi lecții de canto cu profesorul Heinrich Giehna, iar apoi la Viena, cu Otto Uffmann. Hotărât să se dedice muzicii, Dima va trece la Graz, sub îndrumarea lui Ferdinand Thieriot.
Activitate
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/ro/thumb/b/bd/Gheorghe_dima_batran.jpg/640px-Gheorghe_dima_batran.jpg)
În tinerețe a cântat la operele din Klagenfurt și Zürich. După întoarcerea în orașul natal, a practicat ca profesor de muzică și dirijor, fiind director al Școlii de Gimnastică și Cântări din Brașov (1875 - 1879; 1899 - 1914) și cel dintâi director al Conservatorului din Cluj. Din compozițiile sale, amintim: „Cucule cu peana sură” (f.a.), „Muma lui Ștefan cel Mare” (1884?) și „Ștefan Vodă și codrul” (1904).
Compoziții
De vreme ce doar câteva dintre lucrările menționate au putut fi datate, pentru ordonarea lor s-a respectat criteriul alfabetic. Data exactă sau perioada realizării lucrărilor va fi notată alături, acolo unde se cunoaște.
Cântece pentru voce și pian (lieduri)
- A venit un lup din crâng (versuri de George Coșbuc) Compus în 16 octombrie 1904.
- De ce nu-mi vii? (tradus în limba germană ca «O, komm zu mir!»; versuri de Mihai Eminescu)
- Peste vârfuri (trad. lb. germ. «Wehmuth»; versuri de Mihai Eminescu) Traducere întocmit de Mite Kremnitz. Cântat prima oară la Sibiu, în 1897. Dedicat „domnului Titu Maiorescu”.
- Somnoroase păsărele (trad. lb. germ. «Müde Vöglein»; versuri de Mihai Eminescu) Compus la 31 octombrie 1896. Traducerea a fost făcută de soția compozitorului, Maria. Dedicat „domnului Titu Maiorescu”.
Coruri
Bărbătești
- Hai în horă... (versuri de Vasile Alecsandri) Cântat prima oară la Sibiu, în 1884, sub formă de cor mixt.
Mixte
Cantate
- Muma lui Ștefan cel Mare, baladă pentru soliști și cor, cu acompaniament de pian (versuri de Dimitrie Bolintineanu)
Adaptări după cântece populare
Există un număr de piese scrise pornind de la melodi populare, cel mai adesea românești (cunoscute publicului la momentul întocmirii acestora, preluări sau în câteva cazuri, melodii vechi), dar și ale altor popoare.
Pentru voce și pian
- Hop, țurcă, furcă! Dedicat „fratelui meu Pandeli”.
- Jelui-m-aș și n-am cui... (trad. lb. germ. «Trauter Wald dir möcht' ich klagen») Traducerea în limba germană a fost făcută de autor. Dedicat „doamnei Veturia Triteanu”.
- Mândruliță de demult (trad. lb. germ. «Liebchen mein, seit manchem Jahr») Cântat prima oară la Sibiu, în 1895, aranjat pentru cor mixt. Dedicat „iubitei mele soții”.
- Sub fereastra mândrei mele (trad. lb. germ. «Vordem Fenster meiner Süssen») Dedicat „iubitei mele soții”, care a realizat traducerea în limba germană a versurilor.
- Știi tu, mândro? (trad. lb. germ. «Hör' mich an und folge gut...»)
Coruri bărbătești
- Cucule pasăre sură
- În zadar alerg pământul
- Scumpă, dragă copiliță
- Toată iarna ger și frig
Coruri mixte
- Ce faci Ioană? Cântat prima dată la Sibiu, în 1894.
- Cucuruz cu frunza-n sus
- Hei, leliță din cel sat...
- Anika de la moară (cântec popular slovac; strofele 3 și 4 adăugate de Ecaterina Pitiș)
- Cărăușul (cântec popular slovac; strofele 2 și 3 adăugate de Ecaterina Pitiș)
- Nu m-ar arde dorul (cântec popular slovac)
- O, ce veste minunată! (1888) [3]
Omagii
În semn de prețuire, mai multe edificii din România poartă numele compozitorului. Este cazul Academiei de muzică din Cluj, unde Gheorghe Dima a fost primul în funcția de director. De asemenea, Filarmonica din Brașov îi poartă numele, începând din 1946.
Referințe
Bibliografie
Legături externe
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.