Epitet
figură de stil From Wikipedia, the free encyclopedia
figură de stil From Wikipedia, the free encyclopedia
Epitetul (din greacă ἐπίθετον și latină epitheton, cu sensul „care e pus lângă”, sau „adăugat”) este un cuvânt descriptiv, sau o frază cu funcție expresivă, care determină un substantiv sau un verb.
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
El exprimă o însușire deosebită a unui obiect, prezentându-l într-o lumină nouă, aparte.
„Partea de vorbire sau de frază care determină, în lucrurile sau acțiunile exprimate printr-un substantiv sau verb, însușirile lor estetice, adică acelea care pun în lumină felul cum le vede sau le simte scriitorul și care au un răsunet în fantezia și sensibilitatea cititorului” (Tudor Vianu).
În funcție de termenii din care este alcătuit, epitetul poate fi simplu, dublu sau triplu. Epitetele care se folosesc de o culoare se numesc „cromatice”.
Exemplu din povestirea Pădurea Petrișorului de Mihail Sadoveanu: „...în vârful căruia săgeta spre cer un brad vechi, care vestea cel întâi, printr-un șuiet adânc, sosirea vânturilor”.
Epitetul care exprima o însușire umană și are la bază o personificare se numește epitet personificator. Poate descrie un tablou din natură transfigurat prin contemplarea sentimentelor autorului.