politician francez From Wikipedia, the free encyclopedia
Édouard Philippe (n. 28 noiembrie 1970, Rouen) este un avocat și politician francez care a ocupat funcția de Prim-ministru al Franței din 15 mai 2017,[4] succedându-l pe socialistul Bernard Cazeneuve, până pe 3 iulie 2020, atunci când și-a dat demisia, acesta a fost succedat de Jean Castex.
Édouard Philippe | |
![]() Édouard Philippe în iunie 2017 | |
Date personale | |
---|---|
Născut | (53 de ani)
Rouen, Seine-Maritime, Franța |
Căsătorit cu | Edith Chabre |
Copii | 3 |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | politician ![]() |
Locul desfășurării activității | Paris ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză[2] limba germană[3] ![]() |
Prim-ministrul Franței | |
În funcție 15 mai 2017 – 3 iulie 2020 | |
Președinte | Emmanuel Macron |
Precedat de | Bernard Cazeneuve |
Succedat de | Jean Castex |
Circumscripția | Circumscripția electorală nr. 7 – Seine-Maritime |
Primarul Le Havre | |
În funcție 23 octombrie 2010 – 20 mai 2017 | |
Precedat de | Antoine Rufenacht |
Succedat de | Luc Lemonnier |
Premii | Legiunea de Onoare în grad de Mare Ofițer[*] () Ordinul Național de Merit în grad de Mare Cruce[*] () grand-croix de l'ordre du Mérite[*] () Honorary Officer of the Order of Australia[*] () |
Partid politic | Republicanii (2015−prezent) |
Alte afilieri | Partidul Socialist (anii 1990) Uniunea pentru o Mișcare Populară (2002–2015) |
Rezidență | Hôtel Matignon, Paris |
Alma mater | Institut d'études politiques de Paris École nationale d'administration |
Profesie | Avocat |
Semnătură | |
![]() | |
Prezență online | |
Modifică date / text ![]() |
Édouard Philippe a lucrat între 2007 și 2010 ca director de afaceri publice pentru grupul nuclear Areva.[5] Membru al Uniunii pentru o Mișcare Populară, redenumită Republicanii din mai 2015,[6] Philippe este membru al Adunării Naționale a Franței din 2012 și fost primar al orașului Le Havre.[7] Ales în 2010, a renunțat la funcție după ce președintele Emmanuel Macron l-a nominalizat premier pe 15 mai 2017.
Philippe și-a început activitatea politică în studenție, ca militant socialist afiliat fostului premier Michel Rocard, înainte de a se alătura dreptei. Ca și Macron, a urmat Școala Națională de Administrație (ENA), o instituție de elită.[5]