album de Depeche Mode From Wikipedia, the free encyclopedia
Songs of Faith and Devotion este al optulea album de studio al formației Depeche Mode, lansat inițial în 22 martie 1993. A fost primul album cu o tentă de rock, experiment ce l-a plasat pe locul 1 atât în Marea Britanie cât și în SUA. A fost ultimul album pe care l-au inregistrat cu Alan Wilder, fără a pune la socoteală ¨Songs of Faith and Devotion Live¨, care este alcatuit din înregistrări live din concertele turneului de promovare a albumului, nefiind așadar un album de studio. Pentru ca setul să fie complet, alături de albumul live, a mai fost lansat albumul video ¨Devotional¨. Până în aprilie 2006, albumul s-a vandut in 919.000 exemplare în SUA.
Songs of Faith and Devotion | |||||
![]() | |||||
Album de Depeche Mode | |||||
---|---|---|---|---|---|
Lansare | 22 martie 1993 | ||||
Înregistrare | 1992-1993 | ||||
Gen | Rock, Alternative dance, Industrial rock, Electronic rock, Synthpop, Grunge | ||||
Durată | 47:26 | ||||
Casă de discuri | Marea Britanie: Mute / SUA: Sire | ||||
Limba originară | limba engleză ![]() | ||||
Producător | Depeche Mode, Flood | ||||
Cronologie – Depeche Mode | |||||
|
Imaginea albumului (copertă și interior) este opera lui Anton Corbijn. Coperta acestui album este singura pe care apar și membrii formației (fără a pune la socoteala compilația americană ¨People are people¨).
Înregistrat la Madrid și Hamburg și produs de Depeche Mode și Flood, albumul este, probabil, cel mai controversat album al trupei, șocant prin toate atributele sale (de la sound, la visuals și front-man’s look) pentru mare parte din fanii câștigați de precedentul - Violator – 1990, din cauza imposibilei, dar inerentei comparații între cele două vârfuri ale creației Depeche Mode (Violator și Songs of Faith and Devotion).
Acuzat de rătăcire experimentală rock și de abandonul dominanței electronice definită orgolios de fanii veterani: „clasic DM”, poate ca Songs of Faith and Devotion merită pe deplin eticheta de "new wave", datorită sintezei geniale de stiluri aparent incompatibile - „marca înregistrată” Depeche Mode, prin desființarea mitului antagonic synthpop versus rock și a prejudecăților ce condamnau eretica asociere a elementelor de synth-rock, rock alternativ, cor gospel, linii reggae și totusi persistența aerului grunge – o alchimie absolut surprinzătoare, dar atat de Depeche Mode.
"Cântecele de credință și devotament" (în traducere liberă) reiau temele lirice preferate de compozitorul Martin Gore, aprofundând în versuri dureros de vii - credința, iubirea, păcatul, suferința, penitența, speranța, mântuirea. Tabloul dramatic ilustrează criza mistică a căutărilor existențiale, o călătorie ințiatică, cu oscilații chinuitoare între mântuire și păcat, între nevoia de Divinitate (conceptualizată uman și opusă perspectivei dogmatice) în antiteză cu chemarea falșilor profeți, în timp ce Eros și Thanatos își unesc amenințător aripile.
Dacă conceptul de factură epică și tonul general dramatic al albumului îi aparțin lui Martin Gore, sunetul unitar, atmosferic, puternic, cald, bogat și expresiv i se datorează în mare parte lui Alan Wilder, autorul aranjamentelor orchestrale și al impresionantelor versiuni live (care se află pe Songs of Faith and Devotion Live, lansat tot în 1993).
Singurul album Depeche Mode care a atins locul 1 atât în Marea Britanie, cât și în SUA, în topul vânzărilor, a însemnat pentru trupă o reinventare artistică și o redescoperire a identității creatoare. Ascultați Cântecele de credință și devotament și veți răspunde, cu siguranță, invitației de a retrăi regresiv, experiențele dramatice ale căutării de sine, abandonul autocunoașterii prin muzică, evoluția spirituală prin sacrificiu și iubire.
Albumul debutează în forță cu single-ul "I Feel You", ce a atins locul 8 în topul britanic. Amprenta rock este accentuată de noul look al lui Dave Gahan, de bateria lui Alan Wilder, potențată de efecte digitale de live drums, de riff-ul chitarei lui Martin Gore, deși piesa abundă în elemente electronice - un ansamblu ce degajă o energie copleșitoare.
"Walking in My Shoes", al doilea single și a doua piesă (locul 14 în topul britanic), este apreciată de fani ca singura rivală a lui "Enjoy the Silence" la titlul de cea mai bună piesă Depeche Mode realizată vreodată. Clipul alegoric trimite la "Infernul" lui Dante, iar expresia emoțională penetrantă devine cu atât mai vibrantă în versiune live.
"Condemnation" evocă simbolic drumul Golgotei parcurs de Dave Gahan într-o personificare cu iz blasfemic. Ca identitate sonoră, acest al treilea single, care a ocupat locul 9 în topul britanic este un gospel (având și gospel voce de fundal) cu elemente rock, pe un beat lent, ce pune maximal în valoare timbrul cald, dur și expresiv al lui Dave Gahan.
"Mercy in You" îmbină guitar loop-ul cu aranjamentele electronice și accentuează contrastul sonor cu slow-ul ce continuă albumul – "Judas" – intrepretat vocal cu sensiblitate de Martin Gore.
Ultimul single - "In your Room" (locul 8 în topul britanic) induce o tulburătoare atmosfera dark. Cu o concentrație maximă de simboluri reprezentative pentru istoria și identitatea formației, clipul reflectă « the essential DM concept ».
"Get right with me" readuce accentele gospel într-un moment de respiro creator ce pregătește avalanșa de sunete numită "Rush" - o fugă halucinantă susținută de ritmul tobelor lui Alan Wilder - nota psihedelică a albumului.
"One Caress" - o simfonie desăvârșită, diferită, dar perfect integrată in contextul sonor al albumului. Stringurile de vioară și violoncel creează senzația aproape vizuală a unei săli de filarmonică în care ascultătorul se abandonează exclusiv muzicii și vocii angelice a lui Martin Gore.
Piesa de final - "Higher Love" – cu un intro extatic, concluzionează superb un album provocator, subliniind senzația atmosferică, sumbră, dar paradoxal de vie și optimistă.
În 2006, Songs of Faith and Devotion a fost reeditat și i s-a adaugat un DVD bonus. În Marea Britanie, piesele de pe formatul original au fost trecute pe SACD, în timp ce în SUA, acestea au rămas tot pe CD. SACD/CD-ul are exact același conținut ca albumul original.
Pe DVD se află albumul în format 5.1, precum și o serie de mixaje ce anterior se puteau întâlni numai pe single-uri. Astfel, pe al doilea disc există cele două b-side-uri "My Joy" și "Death's Door" (Jazz Mix). De menționat că b-side-ul "One caress" al single-ului "I Feel You" se află pe album, în format original.
În afară de b-side-uri, DVD-ul mai conține și versiunile de single ale ultimlor două single-uri: "Condemnation" (Paris mix) și "In Your Room" (Zephyr mix). Celalte mixaje sunt: "I Feel You" (Life's Too Short mix), "Walking In My Shoes" (Grungy Gonads mix), "In Your Room" (Apex mix) și mixul de b-side "My Joy" (Slowslide mix).
Ediții comerciale în Marea Britanie
Ediție promoțională în Marea Britanie
Ediție comercială în SUA
Ediții comerciale în Japonia
Aceste ediții sunt identice cu varianta pe CD, numai că, datorită specificului materialului care nus suportă multă informație pe o față, sunt împărțite în părți.
Ediție comercială în Marea Britanie
Ediție comercială în SUA
fața A:
fața B:
Ediția remasterizată cu DVD bonus, în Marea Britanie
Ediția remasterizată cu DVD bonus, în SUA
DVD-ul conține albumul în format 5.1, câteva piese adiționale luate din single-urile extrase de pe albumul inițial și un documentar. Piesele adiționale și documentarul nu sunt în format 5.1, ci în format PCM Stereo.
SACD (în Marea Britanie) / CD (în SUA):
DVD:
Discul de interviu în Marea Britanie
Compilație promoțională în Marea Britanie
Intitulat "The Singles 86-98", lansat într-o ediție limitată de 2.000 exemplare.
Box promoțional în Marea Britanie
Numit "Songs of faith and devotion Box", conține patru CD-uri: "Songs of faith and devotion" (cat.# CD STUMM 106), "Songs of Faith and Devotion Live" (cat.# LCD STUMM 106), "The Singles 81-85" (CD MUTE L1) și "The Singles 86-93" (cat.# Depro1CD). Există doar un număr de 50-250 exemplare.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.