sat în comuna Tureni, județul Cluj, România From Wikipedia, the free encyclopedia
Micești, colocvial Micuș (în maghiară Mikes), este un sat în comuna Tureni din județul Cluj, Transilvania, România.
Micești | |
— sat — | |
Biserica Pogorârea Sfântului Duh din Micești | |
Localizarea satului pe harta României | |
Coordonate: 46°39′00″N 23°37′00″E | |
---|---|
Țară | ![]() |
Județ | ![]() |
Comună | Tureni |
SIRUTA | 59817 |
Atestare | 1297[1] |
Suprafață | |
- Total | 14,6 km² |
Altitudine | 576 m.d.m. |
Populație (2021) | |
- Total | 271 locuitori |
Fus orar | EET (+2) |
- Ora de vară (DST) | EEST (+3) |
Cod poștal | 407564 |
Prefix telefonic | +40 x64 [2] |
Prezență online | |
GeoNames ![]() | |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Altitudinea medie: 576 m.
Următoarele obiective au fost înscrise pe Lista monumentelor istorice din județul Cluj[3], elaborată de Ministerul Culturii din România în anul 2015:
Satul este atestat documentar din anul 1297 într-un act de hotărnicie a Mănășturului, având ca vecinătate "Codrul Mare" („Bykfev”, „Făgetul”). La acea dată se numea "Pass Mikis", în 1367 "Mykus", în 1461 "Villa Mikes", în 1523 "Mikews", în 1733 "Mikus", iar în anul 1854 "Mikes" sau "Micuș".
În legătură cu acest sat, legenda spune că aici ar fi existat o cetate a Banului Mikud, unde locuitorii se adăposteau în timpul năvălirilor tătare.
Satele învecinate Micești și Săliște au avut, multă vreme, un singur stăpân. În secolele XV-XVI, aceste sate, ca și altele, și-au schimbat des stăpânii. În anul 1600 Mihai Viteazul face cadou cele două sate lui Napraghi Demeter, pentru serviciul făcut.
Documente de arhivă arată că, la jumătatea secolului al XV-lea, satul Micești era una dintre cele mai mari așezări românești din zonă, oamenii ocupându-se cu agricultura și cu creșterea animalelor.
Pe Harta Iosefină a Transilvaniei din 1769-1773 (Sectio 095), localitatea apare sub numele de „Mikes”. În partea de sud a satului pe hartă este marcat amplasamentul unui conac (“Schloß”).
Pe teritoriul satului există un izvor cu apă sărată concentrată (“mărătoare”), dovada prezenței în adâncime a unui masiv de sare. Izvorul este captat într-un puț, căptușit cu scânduri groase, nivelul saramurii ajungând la suprafața solului. Satele din jur (Tureni, Ceanu Mic, Rediu, Mărtinești, Comșești, Vâlcele, Petreștii de Jos, Deleni, Livada, Plaiuri, Agriș, Crăești, Săliște) se aprovizionau sistematic cu saramură de aici, utilizată în alimentație si pentru conservarea cărnii de porc. Fiind domeniu obștesc, accesul era gratuit pentru sătenii din Micești. Pentru cei ce veneau din alte sate era percepută o taxă, practică ce s-a menținut până în preajma celui de al doilea război mondial. Fântâna de saramură este utilizată și în prezent.
De-a lungul timpului populația localității a evoluat astfel:
Recensământul[5] | Structura etnică | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Anul | Populația | Români | Maghiari | Germani | Rromi | Alte etnii | ||
1850 | 986 | 922 | 25 | 38 | 1 | |||
1880 | 1.068 | 1.003 | 24 | 1 | 40 | |||
1890 | 1.215 | 1.171 | 26 | 14 | 4 | |||
1900 | 1.214 | 1.175 | 39 | 0 | ||||
1910 | 1.350 | 1.281 | 48 | 21 | ||||
1920 | 1.260 | 1.257 | 3 | 0 | ||||
1930 | 1.468 | 1.464 | 3 | 1 | ||||
1941 | 1.522 | 1.519 | 1 | 1 | 1 | |||
1956 | 1.423 | ? | ? | ? | ? | ? | ||
1966 | 1.229 | 1.228 | 1 | 0 | ||||
1977 | 904 | 903 | 1 | 0 | ||||
1992 | 560 | 559 | 1 | 0 |
Materiale media legate de Micești la Wikimedia Commons
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.