scriitoare franceză From Wikipedia, the free encyclopedia
Marie de Régnier (Pronunție în franceză: /maʁi də ʁeɲe/; 20 decembrie 1875 – 6 februarie 1963), cunoscută de asemenea sub numele anterior căsătoriei Marie de Heredia sau sub pseudonimul Gérard d'Houville (Pronunție în franceză: /ʒeʁaʁ duvil/), a fost o poetă și romancieră franceză, implicată îndeaproape în cercurile artistice pariziene de la începutul secolului al XX-lea.
Marie de Régnier | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | Marie Louise Antoinette de Heredia ![]() |
Născută | [1][2][3][4] ![]() Paris, Île-de-France, Franța ![]() |
Decedată | (87 de ani)[1][2][5][3] ![]() Suresnes, Région parisienne, Franța[6] ![]() |
Înmormântată | Cimitirul Père-Lachaise Grave of Heredia[*] ![]() |
Părinți | José María de Heredia Louise de Heredia[*] ![]() |
Frați și surori | Louise de Heredia[*] Hélène de Heredia[*] ![]() |
Căsătorită cu | Henri de Régnier (–) ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | scriitoare poet jurnalistă scriitoare de literatură pentru copii[*] prozatoare[*] dramaturgă ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză[1][7] ![]() |
Pseudonim | Gérard d’Houville[8], Gérardine ![]() |
Limbi | limba franceză ![]() |
Influențe | |
Note | |
Premii | grand prix de littérature de l'Académie française[*][8] prix Gustave Le Métais-Larivière[*] grand prix de poésie de l'Académie française[*] ![]() |
Semnătură | |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Marie de Heredia a fost cea de-a doua dintre cele trei fiice ale poetului francez de origine cubaneză José-Maria de Heredia și a fost implicată încă de la o vârstă fragedă într-un cerc literar-artistic în care făceau parte mulți scriitori și artiști care veneau în casa tatălui ei, inclusiv Leconte de Lisle, Anna de Noailles, Paul Valéry, Pierre Louÿs și Anatole France.[10]
Viața ei personală a fost oarecum complicată. S-a căsătorit cu poetul Henri de Régnier, dar a avut o relație pe termen lung cu Pierre Louÿs, care a fost, probabil, tatăl fiului ei, Pierre de Régnier (1898-1943). Ea a avut, de asemenea, mai mulți alți iubiși printre care Edmond Versailles, Jean-Louis Vaudoyer, Gabriele D'Annunzio (în timpul exilului său de la Paris din 1910-1914) și dramaturgul Henri Bernstein. Asocierea ei cu colegele cunoscute ca lesbiene au dus, de asemenea, la zvonuri despre propria ei sexualitate.[11]
Deși, uneori, mai bine cunoscută pentru legăturile ei cu alți artiști, Marie de Régnier a fost o poetă și romancieră foarte apreciată, "considerată una dintre cele mai talentate din rândul scriitorilor femei ai epocii".[11] Primele ei încercări de poezie au fost scrise la Bibliothèque de l'Arsenal, unde tatăl ei era director. El și prietenii lui i-au încurajat talentele de la o vârstă foarte tânără[10] și ea a început în cele din urmă să publice sub numele obținut prin căsătorie, luându-și mai târziu pseudonimul masculin "Gérard d'Houville" (derivat de la numele unei bunici normande, "Louise Gérard d'Houville" sau "Girard d'Ouville"[11]). Mai târziu, ea a spus că folosirea unui pseudonim a fost un mod de a se distanța de tatăl și de soțul ei, mai celebri,[10] dar nu a fost o încercare serioasă de a-și ascunde sexul: criticii și comentatorii contemporani se refereau mereu la "Madame" Gérard d'Houville.
Creația ei literară a apărut în special în Revue des deux Mondes începând din 1894 și a fost foarte admirată, iar unii critici au comparat-o favorabil cu Mallarmé. Multe dintre aceste poezii nu au fost încă adunate într-o ediție modernă. Primul ei roman, L'Inconstante, a apărut în 1903.
Opera literară a lui De Heredia a fost apreciată de-a lungul carierei sale și ea a fost o scriitoare populară în rândul publicului și al criticii. Când ziarul francez L'Intransigeant a cerut cititorilor în 1910 să numească primele trei scriitoare care meritau un loc în Academia franceză, „Gérard d'Houville” a fost plasat pe prima poziție, deasupra Annei de Noailles și a lui Colette.[12] În 1918 ea a obținut Grand Prix de Littérature decernat de Académie française pentru opera sa de ficțiune, iar în 1958 a primit Grand Prix de Poésie al aceleiași academii pentru opera sa poetică – fiind până în prezent singura femeie care a primit ambele premii.[12]
Mai mulți artiști și pictori ai timpului i-au realizat portretul, inclusiv Jacques-Emile Blanche și Jean-Louis Forain. Ea a fost, de asemenea, subiectul mai multor fotografii nud realizate de Pierre Louÿs.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.