From Wikipedia, the free encyclopedia
Gaspar Noé (pronunție în spaniolă: /gasˈpaɾ noˈe/; n. , Buenos Aires, Argentina) este un regizor argentinian cu domiciliul în Paris.[11][12] Acesta este fiul pictorului, scriitorului și intelectualului argentinian Luis Felipe Noé(d).[13]
Gaspar Noé | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | (60 de ani)[1][2][3][4] ![]() Buenos Aires, Argentina[3][5] ![]() |
Părinți | Luis Felipe Noé[*] ![]() |
Căsătorit cu | Lucile Hadzihalilovic[*] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() ![]() |
Ocupație | regizor de film scenarist producător de film actor monteur[*] actor de film director de imagine ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză limba spaniolă[9] ![]() |
Activitate | |
Domiciliu | Paris ![]() |
Alma mater | École nationale supérieure Louis-Lumière[*] ![]() |
Organizație | European Graduate School[*] ![]() |
Înălțime | 2 m[10] ![]() |
Premii | Anexo:Premio al mejor guion del Festival de Cine de Sitges[*] () ![]() |
Semnătură | |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
La începutul anilor 1990, Noé, alături de soția sa Lucile Hadžihalilović(d), au înființat companie de producție Les Cinémas de la Zone.[14] A regizat șapte lungmetraje: Seul contre tous(d) (1998), Ireversibil(d) (2002), Enter the Void(d) (2009), Love(d) (2015), Climax(d) (2018), Lux Æterna(d) (2019) și Vortex(d) (2021).
Noé s-a născut în Buenos Aires, Argentina. Tatăl său - Luis Felipe Noé - este de origine spaniolă, italiană și franco-bască, în timp ce mama sa, Nora Murphy, este de origine irlandeză și spaniolă. Are o soră pe nume Paula. A locuit în New York timp de un an[când?] în copilărie, iar familia sa a emigrat în Franța în 1976 pentru a scăpa de situația politică din Argentina(d). Noé a absolvit Colegiul Louis Lumière(d) din Franța.[când?]
Filmele sale sunt asociate unei mișcări cinematografice franceze denumite cinema du corps și, conform lui Tim Palmer(d), subiectele abordate sunt prezentate într-un context aflat sub semnul nihilismului sau disperării.[15] Noé sparge adesea cel de-al patrulea perete, adresându-se direct publicului prin folosirea tipografiei confruntative care urmărește „să deranjeze și să tulbure” privitorului, similar metodelor tipografice utilizate de Jean-Luc Godard.[16]
Trei dintre filmele sale prezintă personajul unui măcelar fără nume interpretat de Philippe Nahon(d): Carne(d), I Stand Alone și Ireversibil. Coloanele sonore ale filmelor Ireversibil și Climax au fost compuse de Thomas Bangalter(d).
Noé a declarat în ediția din septembrie 2012 a revistei Sight & Sound(d) că vizionarea filmului 2001: O odisee spațială la vârsta de șapte ani i-a schimbat viața. Dacă ar fi fost lipsit de această experiență, acesta probabil nu ar fi devenit regizor.[17] Noé menționează, de asemenea, că filmul austriac Angst(d) (1983), regizat de Gerald Kargl(d), a avut o influență majoră asupra sa.[18]
Este căsătorit cu regizoarea Lucile Hadžihalilović(d).[19] Deși locuiește și lucrează în Franța, nu deține cetățenia franceză.[20]
Noé a suferit o hemoragie cerebrală aproape fatală la începutul anului 2020, întâmplare care a inspirat parțial intriga filmului său Vortex.[21]
An | Titlu | Regizor | Scenarist | Producător | Editor |
---|---|---|---|---|---|
1998 | I Stand Alone | Da | Da | Da | Da |
2002 | Irréversible | Da | Da | Nu | Da |
2009 | Enter the Void | Da | Da | Nu | Da |
2015 | Love | Da | Da | Da | Da |
2018 | Climax | Da | Da | Nu | Da |
2019 | Lux Æterna | Da | Da | Da | Nu |
2021 | Vortex | Da | Da | Nu | Nu |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.