From Wikipedia, the free encyclopedia
Cuestă (din spaniolă cuesta) este un termen introdus în geomorfologie de W.M. Davis din toponimia mexicană, pentru a desemna o formă de relief asimetrică într-o regiune unde straturile de roci dure alternează cu cele moi și, care a apărut datorită eroziunii diferențiale și retragerii treptate a versanților. Are forma unui povârniș.[1][2]
Se întâlnește în arealele cu structuri monoclinale (cu înclinare de la 2-3 la 15-20 de grade), la nivelul flancurilor anticlinalelor, domurilor, sinclinalelor și bazinelor sedimentare.
Asimetria formei de relief este relevată de faptul că are un versant accentuat înclinat – front (sau frunte) de cuestă, iar partea superioară prezintă o suprafață cu pantă redusă, care se orientează ca înclinare în sens opus frontului – spinare de cuestă (sau revers, suprafață structurală ori platformă structurală).[2][3] Partea mai domoală corespunde înclinării straturilor pe care s-a format, este mai lină și mai netedă și este în general suprapusă unui strat mai dur, iar partea cu pante mai accentuate (abruptă) și de obicei în trepte (deoarece retează straturi de durități diferite) corespunde capetelor de strat. Atunci când cele două flancuri ale cuestei au aproximativ aceeași înclinare, structura rezultată poartă numele de hogback.[2][4]
Orientarea fronturilor de cuestă (spre exterior sau interior) poate releva fie flancurile unui sinclinal sau marginile unui bazin sedimentar situat între masive vechi (dacă frunțile privesc spre exterior), fie flancurile unui anticlinal sau prezența unui masiv vechi (dacă frunțile privesc față în față spre interior).
Într-o regiune de cuestă rețeaua hidrografică are aspect rectangular, deplasarea pe orizontală a cursurilor de apă întrerupându-se când apa atinge stratul rezistent, moment în care valea respectivă avansează datorită eroziunii – în special în adâncime.[2]
Văile care curg Arhivat în , la Wayback Machine. în același sens cu înclinarea straturilor sunt cataclinale sau consecvente, iar cele care curg în sens invers (instalate pe frontul cuestei) sunt anaclinale sau obsecvente. O categorie particulară de văi anaclinale[nefuncțională] sunt cele resecvente, care curg pe spinarea unei singure cueste. Văile sau depresiunile care sunt perpendiculare pe căderea straturilor sunt orthoclinale. Dacă văile cataclinale (consecvente) sunt prima generație de văi, cele ortoclinale (subsecvente) sunt a doua generație.[2] Văile:
La baza frunților cuestelor se dezvoltă o rețea hidrografică subsecventă care are tendința de amplificare a cuestelor, prin drenarea sedimentelor transportate de pe versanți.
Sub denumirea de pseudocuestă este identificat un abrupt retezat într-o pânză aluvionară înclinată, așa cum sunt pietrișurile piemontane.[2]
Din punct de vedere al orientării, fragmentării și etajării frontului de cuestă, se identifică cueste[2]:
Cuestele mai pot fi[2]:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.