From Wikipedia, the free encyclopedia
De tre hundre Tang-dikt (kinesisk: 唐詩三百首, pinyin: Tángshī sānbái shǒu) er et standardutvalg av dikt fra Tangdynastiets tid, som ble kompilert i 1763/64 av Sun Zhu (1711–1778). Helt nøyaktig dreier det seg om 310 dikt.
Samlingen Samtlige Tangdikt (Quan Tangshi), som ble sammenstilt i 1705-1707 etter forordning fra Kangxi-keiseren, omfattet knapt 49.000 dikt, og denne samlingen ble upraktisk å forholde seg til.
Å begrense seg til 300 dikt ble besluttet på forbilde av den gammelkinesiske klassikeren Shijing, som omfattet 305 oder.
Samlingen omfatter dikt fra 74 diktere. De hyppigst representerte er Du Fu, Li Bai og Wang Wei. Utvalgskriteriene har vært omstridte; for eksempel er det ikke medtatt et eneste dikt av Li He. Men uansett har antologien hatt en meget stor innflytelse på hvilke diktere fra Tang-tiden som er blitt fremtredende i senere tiders litterære hukommelse.
Den opprinnelige kompilasjonen fra Qingdynastiet var klassisk organisert etter diktenes formelle type, som det var syv av:
Gammel stil (gushi):
Moderne stil (jintishi):
Åttelinjers regelbundet stil (lüshi):
Quatrain (jueju):
Verk av de følgende diktere er representert. I parentes antall dikt (foreløpig ufullstendig utfylt):