Slaget ved Munda (17. mars 45 f.Kr.) i det sørlige Hispania Ulterior var den siste kampen i Cæsars borgerkrig mot lederne av optimatene. Med den militære seieren i Munda og dødsfallene til Titus Labienus og Gnaeus Pompeius (eldste sønn av Pompeius), var Cæsar politisk i stand til å returnere i triumf til Roma, og deretter regjere som den valgte romerske diktatoren.
Denne artikkelen er en spire. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den.
Slaget ved Munda | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Konflikt: Cæsars borgerkrig | |||||||
| |||||||
Stridende parter | |||||||
Popularene | Optimatene | ||||||
Kommandanter og ledere | |||||||
Julius Cæsar | Titus Labienus ![]() Gnaeus Pompeius ![]() | ||||||
Styrker | |||||||
8 legioner, 8 000 kavalerister, totalt: ca. 40 000 mann | 13 legioner, kavaleri og støttetropper, totalt: ca. 70 000 mann | ||||||
Tap | |||||||
7 000 | 30 000 |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/08/Caesar_campaigns_from_Rome_to_Munda-fr.svg/640px-Caesar_campaigns_from_Rome_to_Munda-fr.svg.png)
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.