SCO Group
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
SCO Group, som opprinnelig het Santa Cruz Operation Group, var et amerikansk datafirma basert på operativsystemet UNIX som ble grunnlagt i 1979 av Doug Michels og Larry Michels. SCO eide begrensede rettigheter til UNIX og skapte også en Linux-distribusjon.
SCO Group | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Org.form | Aksjeselskap | ||
Bransje | Operativsystem | ||
Etablert | 1994 (Lindon) | ||
Opphørt | 2012 | ||
Hovedkontor | Lindon | ||
Land | USA | ||
Produkt(er) | UnixWare | ||
Nettsted | www.sco.com (en) | ||
Deler av SCO Group ble kjøpt opp av Caldera Systems som senere endret navn til SCO. Det gjenværende av det opprinnelige SCO skiftet da navn til Tarantella og ble siden kjøpt av Sun Microsystems, også UNIX-selskap.
I 2003 blusset det opp en juridisk strid mellom SCO (Caldera under nytt navn) og en rekke selskaper med Linux-distribusjoner og andre firmaer som direkte eller indirekte var knyttet til GNU/Linux ved å finansiere utviklingen og distribusjonen av systemet, blant disse selskapene Red Hat og IBM. Striden begynte da Caldera Systems endret navn til SCO og påsto at Linux inneholdt kode som var eid av deres selskap. Den 14. desember 2007 la SCO inn en begjæring om beskyttelse mot sin kreditorer, en såkalt «chapter 11», og selskapet erklærte seg selv som konkurs.[1] Caldera har også drevet en juridisk prosess mot Microsoft for en lignende sak.
Caldera Systems, basert i Utah, ble grunnlagt i 1994 av Bryan Sparks og Ransom Love,[2] med oppstartskapital fra Ray Noorda. Deres hovedprodukt var Caldera Network Desktop, en Linux-distribusjon som var rettet mot forretningsverdenen og inneholdt en del proprietære tillegg. Caldera kjøpte siden The Linux Support Team Software GmbH og dennes Linux-distribusjon som siden ble grunnlaget for deres produkt Caldera OpenLinux. I 2000 overtok Caldera flere andeler UNIX-programvare og rettighetene fra Santa Cruz Operation, inkludert OpenServer og UnixWare, proprietære operativsystemer for PC-er som var ment å konkurrere direkte med Linux. I 2002 forlot Ransom Love selskapet og har arbeidet siden for Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige. Selskapet endret samtidig navn til SCO Group.
Siden Caldera Systems kjøpte opp deler av SCO og deretter tok navnet SCO selskapet endret strategi fra å produsere programvare til å motta betaling for intellektuell kapital gjennom flere ulike lisensieringssystem under samlenavnet SCOSource, mest kjent for dette var deres lisens for å kjøre Linux, samt gjennom å saksøke lisenshavere, tidligere kunder og samarbeidspartnere.
Mens SCO ennå het Caldera gikk de videre i en rettssak som de hadde arvet mot Microsoft. Grunnlaget var at Caldera hadde kjøpt operativsystemet DR-DOS fra Novell i 1996. Saksmålet var relatert til Calderas krav på monopol, ulovlig binding (til maskinleverandører), eksklusive handlemåter, og skadevoldende innblanding fra Microsoft. Et eksempel var vanskeligheter når man forsøkte å installere Windows 3.1 på en datamaskin med DR-DOS 6.0 (framfor MS-DOS). Microsoft oppnådde en minnelig ordning med Caldera i 2000.
Den 6. mars 2003 innleverte SCO en stevning mot IBM og krevde erstatning i millionklassen for ulike påståtte forbrytelser som IBM skulle ha begått mot SCO. IBM ble anklaget for blant annet å ha lekket kildekode fra UNIX System V til Linux via AIX og Dynix, avslørt hemmelige konsept og metoder, foruten å ha forsøkt å ødelegge UNIX som forretningsområde.
I innledningen av saksmålet var SCO meget høylytte i pressen med å hevde at det var «flere millioner» med Linux-kode som var direkte kopiert fra UNIX System V. I kontrast leverte SCO inn «326 linjer» med kode som bevis.[3]
SCO inndro også lisensen for AIX og Sequent, noe IBM hevdet var umulig med henvisning til at lisensen ikke kan inndras («fully paid-up and irrevocable»). Novell hadde dessuten rett til å stoppe SCO fra å inndra IBMs lisens, noe Novell også gjorde. I løpet av den juridiske prosessen fikk SCO flere tilbakeslag, blant annet uttalte dommeren i saken at de hadde en «forbausende mangel på bevis» («astonishing lack of evidence»).
I henhold til de seneste dokumentene fra rettssaken peker SCO nå hovedsakelig på følgende:
Etter at det kom til dom i saken SCO mot Novell den 10. august 2007 (se nedenfor) har partene i saken SCO mot IBM fått oppsummert hva som gjenstår i saken ettersom avgjørelsen i saken SCO mot Novell også avgjør store deler av saken SCO mot IBM:
SCO saksøkte Novell den 1. januar 2004. SCO hevdet at de eide rettighetene til Unix, ikke Novell. Saksmålet var svært tvilsomt da SCO ikke eide rettighetene til Unix. Dale Kimball, dommeren i begge sakene, både SCO mot IBM og SCO mot Novell, besluttet at SCO mot Novell skulle avgjøres først.[5]
Selskap som Microsoft og Sun Microsystems kjøpte i henhold til egne utsagn lisenser fra SCO for å respektere selskapets opphavsrett. SCO innrømmet at hverken Microsoft, Sun eller Hewlett-Packard hadde brutt lisensvilkårene, noe de hevdet at IBM hadde gjort.
Etter at striden begynte har Novell uttalt at SCO ikke en gang har rett til å selge nye UNIX-lisenser, noe som skjedde i tilfellet med Sun og Microsoft. Fredag den 10. august 2007 kom domsbeslutningen som gjorde klart at Novell, og ikke SCO, eide rettighetene på UNIX og UnixWare. Det betydde at Novell har krav på deler av de lisenspenger som SCO fikk utbetalt fra Microsoft og Sun.[6]
SCO uttalte om domsbeslutningen at de var skuffet og antydet at de ville overklage.[7] Novell uttalte at domsbeslutningen har slått fast at hele grunnlaget for SCOs saksmål er helt borte.[8]
Den 4. august 2003 saksøkte Red Hat, den største av alle Linux-distributører, SCO for å få klargjort at Linux ikke bryter mot noen opphavsrett som SCO hevder de har. Denne saken ligger fortsatt i påvente på avgjørelse i saken SCO mot IBM.
SCO har også saksøkt før overstående flere av sin tidligere kunder, AutoZone og DaimlerChrysler. Begge sakene ble avsluttet med tap for SCO.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.