offisiell valuta i Storbritannia From Wikipedia, the free encyclopedia
Britiske pund (offisielt navn: Pound Sterling) er offisiell valuta i Storbritannia. Et pund er delt i 100 pence. I daglig tale blir pund ofte kalt for quid.
Pund | |||
---|---|---|---|
![]() En halv punds mynt i gull fra 1560-1561 | |||
Land | ![]() | ||
Delt i | 100 pence (p) (entallsform: penny) | ||
Valutakode | GBP | ||
Mynter | 1 penny, 2 pence, 5 pence, 10 pence, 20 pence, 50 pence, 1 pund og 2 pund | ||
Sedler | 1 (bare Kanaløyene og Skottland), 5, 10 og 20 pund | ||
Sentralbank | Bank of England |
Valutakoden er GBP og symbolet som blir brukt er £, som på engelsk står foran summen, som £10. I sammenhenger der det er nødvendig å skille valutaen fra andre valuta med samme navn blir det offisielle navnet, pound sterling brukt i stedet for bare pund, som er vanlig i lokale sammenhenger. ISO 4317 koden GBP er en forkortelse for Great Britain Pound. Aksjepriser blir ofte listet opp i pence sterling. Når dette er tilfelle, blir kodene GBX eller GBp brukt. Av og til blir forkortelsen UKP brukt, men dette er ikke offisielt anerkjent. Kronbesittelsene og enkelte oversjøiske territorier bruker ofte sine egne, dog ikke ISO-registrerte koder hvis de vil vise valutaens særegenhet.[trenger referanse] Verdien av disse vil likevel i praksis alltid være den samme som for pund sterling, ettersom dette ikke er reelle valutaer, men «varianter» av britisk pund som følger dets verdi.
Pundtegnet, opprinnelig «₤» med to overstreker, senere «£» med bare en, stammer fra bokstaven «L» fra forkortelsen LSD – librae, solidi, denarii – brukt om pund, shilling og pence fra det originale duodesimaliserte valutasystemet (brukt før 1971). Libra var den grunnleggende Romerske enheten for vekt. Ordet libra kommer fra det latinske ordet for vekt eller likevekt.
Opprinnelig tilsvarte et pund verdien av ett pund (vekt) i sterlingsølv, derav navnet pund sterling.[1]
Under den angelsaksiske tiden ble små sølvmynter kalt «sceats» brukt i handel. Disse var påvirket av frisiske mynter og veide ca. 1,3 gram.
Kong Offa av Mercia (ca. 790 e.Kr.) introduserte en sølvmynt som veide rundt 1,5 gram. 240 av disse ble laget av et mål for sølv kalt «Tower pound», som tilsvarte ca. 373,9 gram.
I 1526 ble standarden forandret til Troy pound som tilsvarer 373,242 g.
Som valutaenhet kommer ordet pund fra verdien av et pund (masse) fint sølv kjent som sterlingsølv.
Sterling (med penny som valutaenhet i stedet for pund) ble først introdusert som engelsk valuta av kong Henrik II i 1158, selv om navnet sterling ikke ble vanlig før senere. Ordet sterling kommer fra det gamle franske ordet esterlin som ble oversatt til stiere i gammel engelsk.
Egentlig ble ordet sterling brukt om en sølvpenny som var verdt 1/240 av et pund. Opprinnelig hadde en slik sølvpenny litt mindre kjøpekraft enn et moderne pund, altså blir nå pund brukt som den vanlige valutaenheten i stedet, som følge av inflasjon.
Sterling-pundet, etablert mellom 1560-61 av Elisabeth I og hennes rådgivere, blant dem da særlig Thomas Gresham, brakte ro til det finansielle kaoset i Tudor England som var forårsaket av inflasjonen mellom 1543-51. Det var den såkalte "store degraderingen" av myntpregingen, som hadde ført til inflasjonen. I henhold til den franske historikeren Fernand Braudel hadde en penny i 1551 sunket ned til 1/3 sølv i forhold til tidligere innhold.
XE.com: | AUD CAD CHF EUR JPY NOK USD |