From Wikipedia, the free encyclopedia
Nicolae Manolescu (1939–2024) var en rumensk litteraturkritiker, litteraturhistoriker, essayist, universitetsprofessor og ambassadør. Han ble tildelt flere ordener og utmerkelser, både rumenske og utenlandske.
Nicolae Manolescu | |||
---|---|---|---|
Født | Nicolae Apolzan 27. nov. 1939 ![]() Râmnicu Vâlcea | ||
Død | 23. mars 2024[1]![]() București[2] | ||
Beskjeftigelse | Diplomat, litteraturhistoriker, litteraturkritiker, journalist, politiker | ||
Embete | |||
Akademisk grad | Ph.d. | ||
Utdannet ved | Faculty of Letters (Bucharest University) | ||
Doktorgrads- veileder | Șerban Cioculescu | ||
Parti | Partidul Național Liberal | ||
Nasjonalitet | Romania | ||
Språk | Rumensk[3] | ||
Medlem av | Romanias forfatterforening Det rumenske akademi | ||
Utmerkelser | Den nasjonale fortjenstorden Stjerneordenen Nasjonalordenen for trofast tjeneste Ordre des Arts et des Lettres | ||
Påvirket av | Titu Maiorescu, Eugen Lovinescu | ||
I 2017 var han formann for Romanias forfatterforening. Han ble medlem av Det rumenske akademi i 2013.[4] Han ble ansett[av hvem?] for å være en av de viktigste rumenske litteraturkritikerne i de siste årtiene frem mot sin død.[5][6]
I 2006 ble han ambassadør ved Romanias faste delegasjon til UNESCO.[7] Per oktober 2016 var han ikke lenger i denne stillingen.[8]
I perioden 1992–1996 var han senator for Sibiu-valgkretsen.
Foreldrene hans var gymnaslærere; faren underviste i filosofi, og moren i fransk. I en periode var faren også skoleinspektør. Romania var et totalitært og brutalt regime etter andre verdenskrig, og i 1953 ble begge foreldrene arrestert av politiske grunner, og Manolescu ble adoptert av morens foreldre og tok deres etternavn.[9]
Han hadde en tre år yngre bror.[9]
Han gikk på gymnas i Sibiu og Râmnicu Vâlcea, og kom inn i 1956 på fakultetet for litteratur ved Universitetet i București, men ble utvist i 1958, da universitetet fant ut hvem foreldrene hans var.[10] Han kom inn på en teknisk filmskole, men fikk ikke lov til å begynne på studiene da de fikk vite at han var blitt utvist fra universitetet av politiske grunner.[9] I 1959 fikk han igjen lov til å studere litteratur ved Universitetet i București,[11] og han tok avsluttende eksamen i 1962.[12]
Ved studieavslutning ble alle uteksaminerte studenter på den tiden tildelt arbeidsplass av staten.[13] Manolescu ble tildelt en stilling som lærer på en skole i Fetești, og senere på Det pedagogiske institutt i Târgu Mureș, men valgte å være frilans litteraturkritikker for tidsskriftet Contemporanul isteden.[14] I 1963 ble han ansatt som timelærer i rumensk språkhistorie ved Universitetet i București; senere fikk han fast stilling som vitenskapelig assistent, og dernest ble han forfremmet til lektor. Etter den rumenske revolusjonen i 1989 ble han igjen forfremmet, til slutt til professor. Per mars 2013 var han pensjonert fra professorstillingen.[15]
I 2017 var han sjefredaktør for litteraturtidsskriftet România literară.[16]
Han stilte som kandidat for Convenția Democratică ved presidentvalget i 1992, men tapte for den senere presidenten Emil Constantinescu.[9] I 1996 stilte han på nytt som kandidat i presidentvalget, denne gang for et kortlevd parti kalt PNL, men fikk kun 0,71% av stemmene.[17]
Han var gift tre ganger (første gang i 1961),[9] og hadde en sønn og en datter.[23]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.