ungarsk skribent From Wikipedia, the free encyclopedia
Imre Kertész (født 9. november 1929 i Budapest, død 31. mars 2016 samme sted[24]) var en ungarsk forfatter og oversetter av tysk litteratur. Han vant Nobelprisen i litteratur i 2002.
Imre Kertész | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 9. nov. 1929[1][2][3][4]![]() Budapest[5][6] | ||
Død | 31. mars 2016[2][3][7][8]![]() Budapest[9] | ||
Beskjeftigelse | Skribent,[10] oversetter, romanforfatter, journalist, manusforfatter | ||
Utdannet ved | Madách Imre Gimnázium (–1948) | ||
Ektefelle | Albina Vas (–1995) (avslutningsårsak: ektefelles død) Magda Ambrus (1996–2016) (avslutningsårsak: ektefelles død) | ||
Nasjonalitet | Ungarn | ||
Gravlagt | Kerepesi-gravlunden | ||
Morsmål | Ungarsk | ||
Språk | Ungarsk,[11][12][13] tysk[13] | ||
Medlem av | Akademie der Künste Berlin Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung[6] Széchenyi Academy of Literature and Arts (2009–) | ||
Utmerkelser | 24 oppføringer
Nobelprisen i litteratur (2002)[14][15][16]
Pour le Mérite for vitenskap og kunst (2001) Kossuthprisen (1997) Herder-prisen (2000) Stort fortjenstkors med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (2004) Ernst-Reuter-Plakette (2006) Literaturpreis des Landes Brandenburg (1995) Márai Sándor-díj (1996) Milán Füst-prisen (1983) Déry Tibor-díj (1989) Friedrich Gundolf Prize (1997)[17] Sankt Stefans orden (2014)[18] Storkors av Ungarns fortjenstorden (2003) Adelbert-von-Chamisso-prisen (2001) Goethemedaljen (2004)[19] Æresdoktor ved Freie Universität Berlin (2005) Jean-Améry-Preis (2009) Leipzigs bokpris for europeisk forståelse (1997) Marion Samuel Prize (2007)[20] Sankt Stefans orden Æresborger av Budapest (2002) Jeanette Schocken Prize Jeanette Schocken Prize (1997)[21] Æresdoktor ved Université Sorbonne-Nouvelle (2005)[22][23] | ||
Viktige verk | Fatelessness, Liquidation | ||
IMDb | IMDb | ||
![]() |
Nobelprisen i litteratur 2002 |
Kertész ble som jøde deportert fra Ungarn til Auschwitz i juli 1944, men en dag senere til konsentrasjonsleiren Buchenwald. Den 11. april 1945 ble han befridd[25] og kunne vende hjem til Budapest. Der arbeidet han som journalist og skribent.
Hans mest kjente bok, Sorstalanság (1975), handler om 15-åringen György Köves' opplevelser i flere konsentrasjonsleirer. Boken har blitt tolket av noen som selvbiografisk, selv om Kertész bestrider dette.[26] Kertész' litteratur fikk lite gjennomslag i Ungarn.[26] Han flyttet til Tyskland, der han begynte å oversette tysk litteratur til ungarsk. Han har bl.a. oversatt Friedrich Nietzsche, Friedrich Dürrenmatt, Arthur Schnitzler, Tankred Dorst og Ludwig Wittgenstein. Etter tre utgivelser i 1970-årene utgav ikke Kertész flere egne romaner før mot slutten av 1980-årene.
I 2002 ble han tildelt Nobelprisen i litteratur for «ett författarskap som hävdar den enskildes bräckliga erfarenhet mot historiens barbariska godtycke».[27] Kertész ble i 2000 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.[28]
Kertész bodde fra 2000 i Berlin, og ytret seg ofte kritisk om forholdene i fødelandet Ungarn, selv om han fortsatt skrev på ungarsk.[26] Hans mest kjente bok, Sorstalanság (1975), har også blitt filmatisert.[29] Filmen Uten skjebne har blitt kjent for en litt annerledes måte å fremstille holocaust på, nemlig gjennom øynene til en ung 14-åring.