norsk flyselskap From Wikipedia, the free encyclopedia
Busy Bee of Norway (eller bare Busy Bee, tidligere Busy Bee Air Service, og for en periode på 1970- og 1980-tallet Air Executive Norway) var et norsk flyselskap som ble startet i 1966 av skipsrederen Bjørn Braathen. Selskapet fraktet forretningsreisende både i inn- og utland, i tillegg til at selskapet også opererte mange charterflygninger for Forsvaret. Busy Bee brukte i hovedsak flytypen Fokker F-27 Friendship men opererte også fly som Short Skyvan og en Boeing 737, for så i de senere driftsår å bytte ut flåten med Fokker 50-maskiner. Selskapet gikk konkurs i 1993 og driften ble videreført av det som er i dag Norwegian Air Shuttle.
Busy Bee of Norway | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
![]() | |||
IATA: BS – ICAO: BEE | |||
Callsign | BUSYBEE | ||
Grunnlagt | 1966 | ||
Hovedflyplasser | Oslo lufthavn, Fornebu | ||
Flyflåte | Piper PA-23-250 Aztec, Piper PA-31 Navajo, Cessna 185, British Aerospace 125, Short SC.7 Skyvan, Learjet 23, Fokker F-27, Fokker 50, Boeing 737-200 | ||
Antall fly | 14 | ||
Destinasjoner | 8 | ||
Hovedkontor | Oslo | ||
Morselskap | Braathens S.A.F.E. | ||
Erstattet av | Norwegian |
Planen bak Busy Bee var å danne et lite flyselskap som kunne tilby flytaxi-tjenester for forretningsreisende. Det opprinnelige styret i selskapet kom fram til at for å få til dette trengte man kun ett fly i flåten; en Piper Aztec C. Selskapet startet drift i mai 1966, men hadde allerede i 1967 gått til innkjøp av nok et fly, en Learjet 23, som ble Norges første såkalte businessjet. I 1973 skiftet selskapet navn til Air Executive Norway.
Navnet Busy Bee ble inspirert av en bar i London med samme navn.[trenger referanse]
På starten av 1980-tallet inngikk selskapet en kontrakt med Braathens S.A.F.E., og begynte å operere deler av Braathens' Fokker F-27-flåte. Kontrakten gikk ut på at Busy Bee skulle operere Braathens' kystrutenettverk, mens Braathens selv skulle fokusere på høyfrekvenstrafikk med Boeing 737-maskiner. Selskapet fikk også en rekke Shorts Skyvan-fly tilført til flåten. Selskapet hadde også skaffet seg en Boeing 737-200, et fly som i hovedsak ble brukt som chartermaskin for å transportere personell for forsvaret.
I 1980 skiftet selskapet igjen navn, tilbake til Busy Bee. Selskapet led store tap gjennom 80-tallet, blant annet fordi forsvaret startet å bruke rutefly til å transportere personell, i stedet for å chartre inn egne flygninger. Selskapet ble slått konkurs i 1992, og hadde da en flåte bestående av 14 Fokker F-27 og Fokker 50-maskiner. Det nye flyselskapet Norwegian Air Shuttle, som ble etablert i kjølvannet av Busy Bees konkurs tok over selskapets Fokker 50-flåte, sammen med kontrakten for kystrutene på vegne av Braathens.
Busy Bee administrerte en flåte bestående av følgende fly før konkursen i 1992:
Flytype | Antall | Setekonfigurasjon | Merknader |
---|---|---|---|
Fokker 50 | 6 | 50 seter | |
Fokker F-27 Friendship | 8 | 50 seter |
Selskapet har også administrert følgende fly:
Flytype | Antall | Setekonfigurasjon | Merknader |
---|---|---|---|
Boeing 737-200 | 1 | 118 seter | LN-NPB, «Dronningbia» |
Busy Bee opererte ikke noe eget rutenettverk, men fløy ruter for Braathens der hvor mindre flytyper passet bedre. Braathens ønsket en flåte bestående utelukkende av Boeing-maskiner, derfor ble kystrutene, som ikke var lønnsomme med så store fly outsourcet til Busy Bee. Ved konkursen i 1992 opererte Busy Bee flygninger til følgende destinasjoner på vegne av Braathens:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.