Xiang
From Wikipedia, the free encyclopedia
Xiang (kinesisk: 湘語; pinyin: Xiāng yǔ), også kalt hunanesisk, er en variant av det kinesiske språk. Språket er oppkalt etter elven Xiang og er utbredt særlig i provinsen Hunan.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/87/Idioma_xiang.png/320px-Idioma_xiang.png)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6f/Map_of_sinitic_languages-en.svg/320px-Map_of_sinitic_languages-en.svg.png)
Xiang tales av over 36 millioner mennesker i Kina, særlig i det sentrale og sørvestre Hunan, i de fire fylkene Quánzhōu (全州), Guànyáng (灌陽), Zīyuán (資源) og Xīngān (興安) nord i regionen Guangxi, og dessuten i mindre deler av Guangdong. Xiang-området omgis av mandarintalende områder i nord, vest og sør, Hakka i sør, og av Gàn i østre Hunan og i Jiangxi. Xiāng er også i kontakt med språkene Tujia og Miao i vest.
Man kan dele inn xiang etter kriteriet gammel og ny, der den gamle (i sør) har stått seg bedre mot påvirkning fra mandarin. Gammel xiang er av stor interesse for språkforskere ettersom det i likhet med wu-dialekten har bevart den gamle tredelte distinksjonen mellom obstruenter.
Det finnes dessuten tre dialektgrupper innen xiang:
- Chángyì-subgruppen (長益片) i 32 byer/byfylker og fylker, blant annet i Changsha
- Lóushào-subgruppen (婁邵片) i 21 byer/byfylker og fylker i Hunan og Guangxi
- Jíxù-subgruppen (吉漵片) i åtte byer/byfylker og fylker
Xiang var det språket som Mao Zedong vokste opp med.