sultan av Oman From Wikipedia, the free encyclopedia
Qābūs ibn Saʿīd Āl Saʿīd (arabisk: قابوس بن سعيد آل سعيد; født 18. november 1940 i Salalah, død 10. januar 2020[11] i Beit al-Barakah) var den 56. herskeren og 14. Al Saʿīd-sultanen av Oman og dets territorier. Han overtok makten etter å ha styrtet faren Saʿīd ibn Taymur i et palasskupp 23. juli 1970.
Qabus ibn Saʿid Al Saʿid | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 18. nov. 1940[1][2]![]() Salalah (Muskat og Oman) | ||
Død | 10. jan. 2020[3][4][5]![]() Seeb[6] | ||
Beskjeftigelse | Monark ![]() | ||
Embete | |||
Utdannet ved | Royal Military Academy Sandhurst | ||
Ektefelle | Nawwal bint Tariq al-Said (1976–1979) (avslutningsårsak: skilsmisse) | ||
Far | Said bin Taimur | ||
Mor | Mazoon bint Ahmad Al Mashani | ||
Søsken | Q109258744 | ||
Nasjonalitet | Muskat og Oman (1940–1970) Oman (1970–2020) | ||
Utmerkelser | 39 oppføringer
Storkorsridder av Order of the Bath (1982)
Storkorsridder av Royal Victorian Order (1979) Storkors med kjede av Isabella den katolskes orden (1985)[7] Storkorsridder av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden (1976) Kongerikets kroneorden (1991) Storbånd av Krysantemumsordenen Nilens orden (1976) Det kongelige Victoriakjedet (2010) Storkors i særklasse av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden Kjede av Krysantemumsordenen Storkors med kjede av Republikken Italias fortjenstorden Ærestegn i gull av Ærestegnet for fortjenester (2001) Jawaharlal Nehrus pris (2004)[8] Orden av Oman Nishan-e-Pakistan Republikken Indonesias stjerne Pahlaviordenen (1974) Krysantemumsordenen Al-Hussein bin Ali-ordenen Abdulaziz-ordenen (1971) Uavhengighetsordenen Darjah Utama Temasek (2009) Ummayad-ordenen Uavhengighetskjedet Jubileumsmedaljen for 2500-året for grunnleggelsen av det iranske sjahdømmet (1971) Bailiff Grand Cross of the Order of Saint John (1984)[9] Knight of the Order of Saint John (1976)[10] Order of Al-Said Order of the Bath Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden Royal Victorian Order Ærestegnet for fortjenester Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden Storkors av Den nederlandske løves orden Isabella den katolskes orden Al-Khalifa-ordenen Det gode håps orden Libanons fortjenstorden Dostyk-ordenen av første klasse | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Qābūs var en etterkommer i 14. generasjon av Abu Hilal Ahmad ibn Saʿid, som grunnla Āl Bu Sa'īdī-dynastiet i 1744. Han var sin fars eneste sønn med prinsesse Mazoon al-Mashani.
Han ble først undervist hjemme i Salalah i Oman. 18 år gammel ble han i 1958 sendt til England, der han ble undervist av en privatlærer.[12] I 1960 begynte han ved Royal Military Academy Sandhurst. Offisersutdannelsen ble fullført i 1962. Deretter gjorde han stabstjeneste i 1st Batallion i Cameronians (Scottish Rifles) og tilbrakte et år i Tyskland. Han avsluttet tjenesten som Second Lieutenant.[12] Han la deretter ut på en tremåneders tur rundt om i verden. I 1964 vendte han tilbake til Salalah og Oman.[13]
Sultan Qabus var ibadittisk muslim, det vil si at han tilhørte en islamsk trosretning som adskiller seg fra både sunni- og sjia-retningene.
Kuppet mot faren Said bin Taimur Al Said var ublodig og fikk støtte fra Storbritannia.[14][15][16] Faren ble sendt i eksil.
Qābūs var den eneveldige herskeren av Oman. Fra 1972 ble sultanen også statsminister, frem til da hadde han delt makten med sin onkel Tariq ibn Taimur.[16] Med hjelp av oljepenger startet han et omfattende moderniseringsprogram.[17] Et væpnet opprør i den sørlige delen av provinsen Dhofar ble slått tilbake i 1975.[17]
I 1990-årene ble det opprettet et parlament. I 2003 ble allmenn stemmerett innført for borgere over 21 år, men så langt har parlamentet hatt lite å si, og sultanen forble både stats- og regjeringssjef, mens det heller ikke finnes noen lovlige politiske partier. Qābūs var også relativt suksessfull i å utvide internasjonale relasjoner og å bruke landets minkende oljeressurser til velstandstiltak som utdanning og helse, og Oman er i dag et ganske stabilt land.[11] I hans tid ble det fjellrike Oman også gitt et velfungerende nett av motor- og landeveier.
Sultanens fødselsdag, 18. november, er landets nasjonaldag, mens hans første regjeringsdag, 23. juli, blir feiret som gjenfødselsdagen.
Da han i 2011 feiret sitt 40-årsjubileum som sultan av Oman kom dronning Elisabeth II på besøk til landet.
Han hadde ikke noen direkte arving, og han var kun gift i en kort periode. Etter sin død ble hans fetter Haitham bin Tariq al-Said innsatt som ny sultan.[18]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.