From Wikipedia, the free encyclopedia
Palazzo Thiene Bonin Longare er et palass i Vicenza som ble tegnet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Palasset står på UNESCOs liste over verdensarven. Det er ett av de 23 bygg i Vicenza som førte byen inn på listen.
Vicenza | |||
---|---|---|---|
![]() ![]() | |||
![]() Palazzo Thiene Bonin Longare sett fra Piazza Castello | |||
Land | ![]() | ||
Sted | Vicenza | ||
Innskrevet | 1994 | ||
Kriterium | (I)(II) | ||
Se også | Verdensarvsteder i Italia | ||
Referanse | UNESCO nr. 712 | ||
Francesco Thiene bygget dette på familieeiendommen ved den østlige enden av Strada Maggiore (idag Corso Palladio). Svært lite er sikkert kjent omkring historien til bygget. Vi vet ikke engang sikkert når byggingen startet. Det er dokumentert at byggingen ikke var igangsatt i 1586, og at en tredjedel av bygget var ferdigstilt ved Francesco Thienes død i 1593. Enea Thiene arvet eiendommen fra sin onkel, og fullførte oppføringen. Det var sannsynligvis ferdig en gang på det første tiåret på 1600-tallet.
I 1835 ble palasset kjøpt av Lelio Bonin Longare. I sin avhandling L’Idea della Architettura Universale (Venezia 1615) skriver Vincenzo Scamozzi at han hadde ansvaret for å fullføre bygget etter en annen arkitekts planer, uten å fortelle hvem. Han skriver videre at han reviderte planene noe, men forteller heller ikke her noe om hvilke endringer det er.
Arkitekten Scamozzi unnlater å navngi er helt sikkert Andrea Palladio. Dette understøttes av at det finnes to tegninger av ham som kan relateres til Francesco Thienes palass. Disse tegningene viser to varianter som er svært nært opptil det ferdige bygger. Det finnes også en skisse av fasaden som imidlertid ikke ligner det ferdige bygget.
Det er usikkert når Palladio formulierte sine ideer for palasset, men det er trolig at det var i 1572. Dette var året Francesco Thiene og hans onkel Orazio delte familieeiendommen og Francesco fikk den eiendommen hvor Palladios bygg ble reist. Hvis man studerer det ferdige bygget, er det elementer som taler for å datere det til 1570-tallet. Det har for eksempel flere likheter med Palazzo Barbaran da Porto, både i utformingen av den nedre delen, og i den store toetasjes loggiaen mot det indre gårdsrommet.
Sideveggen ut mot Piazza Castello kan på den annen side være Vincenzo Scamozzis, ettersom den har likheter med Palazzo Trissino nær domkirken. Det dype atriet kan også være Scamozzis verk. Rommene til høyre når man går inn i bygget, gjenbruker tydelig vegger som fantes fra før, med sine uregelmessigheter. Til venstre er det derimot helt regulært og tydeligvis bygget på nye fundamenter.