From Wikipedia, the free encyclopedia
Nevropsykologi er en vitenskapelig disiplin som studerer relasjonen mellom hjernens struktur og funksjon og atferd ved å anvende presise psykologiske metoder. Nevropsykologi befinner seg i skjæringspunktet mellom biomedisinsk vitenskap og kognitiv psykologisk vitenskap. Det er både et eksperimentelt og et klinisk fag, omtalt som klinisk nevropsykologi. Kognitiv nevropsykologi er en nyere retning som trekker på både eksperimentelle og kliniske innsikter.
Klinisk nevropsykologi er anvendelsen av nevropsykologisk kunnskap for å undersøke, forstå og rehabilitere mennesker med sykdom eller skade i sentralnervesystemet som har medført kognitive vansker. Fokus for klinisk nevropsykologi er å forstå hvordan forstyrrelser i hjernens funksjon eller skader i hjernen påvirker pasientens funksjon.
Formålet med den nevropsykologiske undersøkelsen kan være å bidra til riktig diagnose for eksempel ved å avklare om det foreligger en funksjonsforstyrrelse i hjernen. Nevropsykologisk utredning kan bidra til å gi et differensiert bilde av ressurser og problemer som grunnlag for råd om tiltak, valg av skolegang og opplæring, vurdering av arbeidsevne. Den nevropsykologiske undersøkelsen kan også gi grunnlag for råd om videre undersøkelser og behandling.
Den nevropsykologiske undersøkelsen er en omfattende funksjonskartlegging hvor man med et bredt spekter av oppgaver kartlegger ulike funksjoner som hjernen utfører. Eksempelvis:
Sentralt i den nevropsykologiske undersøkelse er anvendelse av psykologiske tester som har dokumentert sensitivitet for endringer i hjernen. Disse testene er oftest normerte og standardiserte, slik at man vet hva som er normalt å forvente på ulike alderstrinn, med ulik utdanningsbakgrunn eller kulturell/etnisk bakgrunn. I tillegg anvendes klinisk intervju, observasjon, ulike kartleggingsmetoder, eksempelvis i form av spørreskjemaer.
Nevropsykologiske funn integreres med andre undersøkelsesfunn fra eksempelvis nevrologiske undersøkelser, nevroradiologiske metoder i et tverrfaglig samarbeid. Fortolkning av nevropsykologiske undersøkelsesresultater krever omfattende kunnskaper om hjernens normale funksjon og nevropatologi.
Nevropsykologisk undersøkelse kan være indisert etter hodeskade, hjerneslag, hypoksi(eksempelvis ved hjertestans, nærdrukning), langvarig eksponering for alkohol og andre rusmidler, løsemidler eller andre toksiske substanser, ved mistanke om demens eller andre nevrologiske lidelser. Undersøkelsen kan også være nyttig for å utrede lærevansker, sammensatte psykiatriske eller nevropsykiatriske tilstander.
Det undervises i dag i klinisk nevropsykologi ved alle norske universiteter som tilbyr profesjonsutdanning i psykologi. Det finnes professorater i klinisk nevropsykologi ved disse universitetene og det foregår betydelig forskningsvirksomhet. Det første professorat i klinisk nevropsykologi ved et norsk universitet, ble opprettet ved Universitetet i Bergen, og Hallgrim Kløve ble tilsatt som professor i 1972.
Klinisk nevropsykologi er en underspesialitet i klinisk psykolog i Norsk Psykologforenings spesialistordning og er godkjent av norske helsemyndigheter.For å bli spesialist i klinisk nevropsykologi kreves godkjent utdannelse som psykolog, omfattende videreutdanning og veiledning i variert nevropsykologisk praksis ved godkjente institusjoner. De fleste spesialister i klinisk nevropsykologi i Norge arbeider i det offentlige helsevesen innenfor somatisk helse, psykisk helsevern, habilitering og rehabiliteringsavdelinger. Noen er ansatt ved universiteter og høyskoler og noen arbeider også i selvstendig praksis. I 2008 var det 180 godkjente spesialister i klinisk nevropsykologi i Norge.
Eksperimentell nevropsykologi er en vitenskapelig tilnærming som bruker metoder fra eksperimentell psykologi til å studere forholdet mellom nervesystem og kognitiv funksjon. Målet er å forstå normal funksjon ved å studere sammenhengen mellom den friske hjernens struktur og funksjon relatert til observerbar atferd. Denne forskningen er oftest basert på studier av friske forsøkspersoner eller ved anvendelse av dyremodeller. Eksempler på studieområder kan være hukommelsesfunksjoner, visuell persepsjon og romoppfatning blant mange andre.
Kognitiv nevropsykologi er en gren av den vitenskapelige psykologien som har som mål å forstå hvordan strukturer og funksjoner i hjernen er relatert til spesifikke psykologiske prosesser. I forhold til klinisk nevropsykologi, som er en anvendt disiplin med fokus på utredning og behandling av syke mennesker, er kognitiv nevropsykologi en akademisk rettet disiplin. Tradisjonelt har kognitiv nevropsykologi studert kognitive effekter av hjerneskade eller nevrologiske lidelser for å forstå normal kognitiv funksjon. Evidens var tidligere ofte basert på studier av enkeltkasus. Et av de mest kjente enkeltkasusene var pasienten HM. Moderne kognitiv nevropsykologi anvender i større grad metoder som funksjonell hjerneavbildning og studier basert på hjerneskadde personer er ikke lengre så viktig. Med den store fremveksten av kunnskap i nevrovitenskapene og store metodiske nyvinninger i form av nye undersøkelsesmetoder, har kognitiv nevropsykologi blitt en del av et stort tverrvitenskapelig fellesskap som gjerne betegnes som kognitiv nevrovitenskap (På engelsk: Cognitive Neuroscience).
Nevropsykologi er en disiplin som trekker veksler på en rekke ulike fagområder i skjæringspunktet mellom psykologiske og biomedisinske disipliner,hvor nevropsykologen både som forsker og kliniker bidrar i en tverrfaglig sammenheng. Se også: