Llyfr coch Hergest
From Wikipedia, the free encyclopedia
Llyfr coch Hergest eller Hergests røde bok er et av de mest betydningsfulle walisiske manuskripter fra middelalderen. Det inkluderer både prosa og poesi og ble skrevet en gang i tidsrommet 1382–1410. Verket blir nå oppbevart på Jesus College, Oxford (MS 111) etter at det ble gitt som en gave av presten Thomas Wilkins i 1701.
Et av flere avskrivere som har bidratt på dette manuskriptet (MS 111) har blitt identifisert som Hywel Fychan fab Hywel Goch av Buellt. Man kjenner til at han har arbeidet for Hopcyn ap Tomas ab Einion (ca. 1330 – etter 1403) av Ynysforgan i Swansea, og det er mulig at manuskriptet ble satt sammen for ham. Manuskriptets navn er avledet fra det faktum at det er innbundet i rødt lær og for dets forbindelse til stedet Hergest Court (Plas Hergest) i Herefordshire i grenseområdet mellom England og Wales fra rundt 1465 og til begynnelsen av 1600-tallet.
Den første delen av manuskriptet inneholder prosa, inkludert Mabinogion som også er en del av manuskriptets kilder (det andre er Llyfr Gwyn Rhydderch eller Rhydderchs hvite bok), andre fortellinger, historiske tekster (inkludert en walisisk oversettelse av Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae), og andre forskjellige tekster inkludert en serie av walisiske triader (folklorer). Resten av manuskriptet inneholder poesi, spesielt fra perioden for hoffpoesi kjent som Gogynfeirdd eller Beirdd y Tywysogion eller Prinsenes poesi.
Manuskriptet inneholder også en samling av urtelegemidler assosiert med Rhiwallon Feddyg, grunnleggeren av et middelalderdynasti som varte i over 500 år – Legene fra Myddfai.
J.R.R. Tolkien lånte tittelen Hergests røde bok for sin egen fiktive Westmachs røde bok, en tenkt legendarisk kilde for Tolkiens fortellinger.