From Wikipedia, the free encyclopedia
Georg Wetzell (født 5. mars 1869 i Frankfurt am Main, Hessen, død 3. januar 1947 i Augsburg, Bayern) var en tysk general og sjef for den militære overkommandoen Truppenamt i Weimarrepublikken. Han var avdelingsleder ved hærens overkommando under første verdenskrig og arbeider som rådgiver i Nanjing etter at han pensjonerte seg fra militæret.
Georg Wetzell | |||
---|---|---|---|
![]() Oberstløytnant Georg Wetzell med Pour le Mérite i 1918 | |||
Født | 5. mars 1869![]() | ||
Død | ![]() Augsburg, Bayern | ||
Beskjeftigelse | Militært personell ![]() | ||
Embete | |||
Nasjonalitet | Tyskland | ||
Utmerkelser | Jernkorset Den røde ørns orden Ridderkorset av Königlicher Hausorden von Hohenzollern Pour le Mérite Zähringerløvens orden | ||
Troskap | ![]() ![]() | ||
Våpenart | Infanteri | ||
Tjenestetid | 1889–1927 | ||
Militær grad | Infanterigeneral | ||
Enhet | ![]() ![]() | ||
Kommandoer | Sjef for Truppenamt | ||
Deltok i | Første verdenskrig |
Wetzell gikk inn 1. oktober 1889 som Fahnenjunker i et ingeniørregiment i Metz. Her ble han 18. november året etter utnevnt til fenrik og 22. august 1891 utnevnt til sekondløytnant. Han ble da overført til Vereinigte Artillerie- und Ingenieurschule.
Som major ble han 22. mars 1913 ble han overført til generalstaben ved III armekorps som assistent for øverstkommanderende, og tjenestegjorde her ved utbruddet av første verdenskrig. Fra 5. mars 1915 fungerte han som leder av korpsets generalstab, og fra 1916 ble han overført til hærens overkommando som avdelingsleder for operasjonsavdelingen. For sin innsats under planleggingen av felttoget i Italia ble han 11. desember 1916 tildelt Pour le Mérite. 1. november 1917 ble han tildelt ordenens ekeløv. Mot slutten av krigen var han generalstabssjef for Femte armé.
Han gikk inn i det nyopprettede Reichswehr etter krigen og var inspektør for Reichswehrs sambandsstyrker fra 1921 og ble 1. desember 1923 utnevnt til generalmajor. Han var sjef for Truppenamt 1925 til 1926 og ble 1. februar 1927 utnevnt til generalløytnant og tjenestegjorde i stabsfunksjoner til han gikk av med pensjon i oktober samme år. Han ble da utnevnt til General der Infanterie. Fra 1930 tilbrakte han fire år i Nanjing som militær rådgiver for den kinesiske regjeringen og den kinesiske hæren, innenfor den sino-tyske samarbeidsavtalen (1911–1941).
Fra oktober til desember 1942 arbeidet han som redaktør for Militär-Wochenblatt som var et ledende tysk militært fagtidsskrift, og på denne tiden hadde blitt et offisielt organ for Wehrmachts ledelse.