Georg Frederik von Krogh (1777–1826)
From Wikipedia, the free encyclopedia
Georg Frederik von Krogh (født 8. august 1777 i Trondheim, død 26. oktober 1826) var en norsk offiser.
Georg Frederik von Krogh | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 8. aug. 1777![]() | ||
Død | 26. okt. 1826![]() | ||
Beskjeftigelse | Militært personell ![]() | ||
Ektefelle | Birgithe Johanne Wibe | ||
Far | Georg Frederik von Krogh | ||
Barn | George Frederik von Krogh Frederik Ferdinand von Krogh | ||
Nasjonalitet | Norge |
Han var sønn av general Georg Frederik von Krogh i andre ekteskap. Etter å ha vært underoffiser i et par år, ble han 1790 fenrik ved 1. trondhjemske infanteriregiment, 1800 kammerjunker, 1801 premierløytnant og 1802 generaladjutant-løytnant hos den kommanderende general nordenfjells. I 1808 var han blitt kaptein og divisjonsadjutant i Generalstaben og kommanderte som sådan de norske troppene under innfallet i Jemtland 1809.
På grunn av sin dyktighet ble han 1810 ridder av Dannebrog, og 1812 major. 1815 ble han utnevnt til oberstløytnant og generaladjutant-løytnant i hæren. 1821 ble han oberst. Han var gift to ganger; første gang 5. februar 1801 med Henriette Schønheyder (1781–1809, datter av biskop i Trondheim Johan Christian Schønheyder, og annen gang 8. august 1811 med Birgitte Johanne Vibe (1785–1875). Etter faren eide han gårdene Leira og Bakklandet i Lade sogn ved Trondheim, hvor han drev et rasjonelt jordbruk og anla forskjellige industrielle innretninger, som imidlertid ikke lønte seg, men ruinerte eieren.