![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/040719_172_dorset_marnhull2.jpg/640px-040719_172_dorset_marnhull2.jpg&w=640&q=50)
Dyrket mark
From Wikipedia, the free encyclopedia
Dyrket mark eller dyrkamark kalles også kultivert mark og er et uttrykk som beskriver mark (et begrenset område) som benyttes til produksjon (kultivering) av nytte- eller prydvekster.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/040719_172_dorset_marnhull2.jpg/640px-040719_172_dorset_marnhull2.jpg)
Av jordens 148 940 000 km² store landareal er omtrent 19 824 000 km² dyrkbart.[1]
En mindre, men viktig, årsak til tap av dyrkbar mark er mangelen på fruktbare flomsedimenter som følge av flombegrensende tiltak. Mye av verdens dyrkbare mark ligger rundt de største elvene, eksempler på dette er Nilen, Mississippi, Eufrat og Tigris, Amazonas, Ganges og Rhinen.
Den mest produktive delen av den dyrkbare marken er i sedimentene som ble lagt igjen av elver og hav i vår geologiske fortid. I moderne tider flommer ikke elvene over så mye jordbruksland på grunn av kravene til flomvern som skal beskytte det intensive jordbruket som kreves på en tungt befolket planet.
Nilen flommer fortsatt over med jevne mellomrom, og når flommen er over og vannet trekker seg tilbake etterlater det fruktbar silt. Denne siltet er ypperlig gjødsel for avlingene rundt elva. Selv om jorda er overutnyttet og utarmet vil landet fornye sin fruktbarhet når nye siltlag blir lagt igjen etter neste flom. Flomkontrollprosjekter i regionen gjør det mer behagelig å jobbe og bo der, men har stor effekt på både mengden og kvaliteten på den dyrkbare marken.